LEE CARROLL -
KRYON ÉGI-CSATORNÁBÓL ÉRKEZETT TANÍTÁSA
   
HARMADIK KÖTET:
AZ EMBERI LÉLEK ALKÍMIÁJA
   
útmutató
egy új emberré
váláshoz

(utoljára módosítva: 2004.02.29, 23:24)
(forrás: Jefferson Alexander's scan; Sliders Sci-Fi Olvasóterem, olvasoterem.uw.hu)
(DOC/RTF  verzió: MS Word 2000; betűtípus: Palatino Linotype)

  BEVEZETŐ 
   
  SZEMÉLYES ÜZENET A SZERZŐTŐL 

  Az alkímiai átalakulás lényegében azt jelenti, új korszakban, új spirituális paradigmában létezünk. (A paradigma szó lassan afféle új kor zsargonná válik, melyet ezúttal "minta" vagy "modell" értelemben használunk. Emellett azonban könyvünk kontextusában "a dolgok működéseként" is értelmezhető.) Az alkímia szó mágikus fogalmi tartalmát szándékosan hangsúlyoztuk ki, miképpen az átalakulás képzetét is. Az új energia eljövetelének kapcsán Kryon jelen korunk sürgetéséről beszél (erről még többet később), azonkívül új emberi képességek kibontakozásáról ad számot, s azt mondja, a hasonlatok nyelvén szólva valamennyien sorban álltunk, hogy ezekben a különleges időkben itt lehessünk a Földön! Valóban megváltozhatunk? Valóban megteremthetjük önnön valóságunkat, valóban meggyógyíthatjuk magunkat? FELTÉTLENÜL! 
   
  Kedves Olvasó, kérlek, tarts velem ezen az utazáson a könyv lapjain keresztül, méghozzá úgy, ahogyan te azt kényelmesnek találod. Amikor a kötet sorait olvasod, kérlek, mindig tartsd szem előtt, hogy e mű publikálásának egyetlen célja olyan ismeretekhez juttatni téged, melyek végül saját képességeidet gazdagítják majd. Egyetértened semmivel sem kell, s nincs doktrína, amely mellett magadat elkötelezned kellene. Nem kérünk arra, hogy csatlakozz hozzánk... és spirituális büntetés sem jár azért, ha úgy döntesz, félreteszed ezt a könyvet. Kryon üzeneteit a legtisztább szeretet formájában sugározza felénk, amilyet valaha is tapasztaltam, valaha is átéltem. Azok az olvasók, akik tudják, ez alatt mit értek, kétségkívül ugyanazon energia áradását érzékelhetik ezúttal is, amelyet a Kryon-könyvek első, illetve második kötetének lapjain keresztül tapasztalhattak meg. Ennek az oka ugyancsak egyszerű. A Szellem mint egyenrangú felekhez szól hozzánk, s a felénk közvetített szeretet ugyanazon energia formájában nyilvánul meg előttünk ma, miként tette a bolygó megteremtésekor. Ez az energia tiszta, meghittséget áraszt, és semmiféle félelmet nem ébreszt bennünk. Ha ez az érzés az otthon érzetét kelti benned, akkor valóban képes vagy lényed valóságát megragadni!

  AZ EMBERI LÉLEK ALKÍMIÁJA 
   
  ELSŐ FEJEZET 

   
  Üdv mindenkinek! Kryon vagyok a magnetikus erőterekből. E pillanatban mindannyian egy érdekes helyzetben találjátok magatokat. Nem a véletlen műve ugyanis, hogy e szavak utat törnek elmétek és szellemetek felé, mivel most valamennyien egyfajta önfelfedezés állapotában időztök. Energiáitokban már első hozzátok intézett üzeneteim óta is figyelemreméltó módosulások történtek! Jelenleg a legmagasabb szintekre vezető átalakulási folyamat kellős közepén jártok, s közületek néhányan ugyancsak kényelmetlenül érzik magukat. 
   
  Természetesen nem állhatom meg, hogy új üzenetsorozatom kezdetén ki ne hangsúlyozzam ismét, mily hatalmas megbecsülésnek és tiszteletnek örvendetek a világegyetemben. Szavaim olvastán kérlek, tartsd szem előtt a következőket: (1) Az általam használt és személyedre vonatkoztatott "te" szó vagy egyes szám második személyű megszólítás azt az entitást kívánja célba venni, akinek szemei e pillanatban e mondat betűit követik. (2) Jól tudom, ki vagy. (3) Nem a véletlen műve, hogy kommunikáció zajlik közöttünk. 
   
  Amikor azt mondom, tudom ki vagy, ezt a lehető legbékésebb értelemben értem; épp miként egy barát végigtekintve a tömegen megpillant téged, s neved felvillan emlékezetében. Személyesen ismerlek, hiszen már találkoztunk azelőtt. Nem él olyan ember e bolygón, ki ne látott volna már engem, ki ne vett volna részt a hatalmas központi napból eredő energiám ceremóniájában. No de hogyan lehetséges ez? - kérdezhetnéd... hiszen tengernyi ember él ezen a bolygón. Lelkek billiói! Erre én azt felelem nektek, hogy jóval kevesebben vagytok, mint a csillagok, márpedig én minden csillagot ismerek. A lineáris időben zajló események egymásutániságáról alkotott elképzelésetek korlátok közé szorítja ama képességeteket, minek révén megérthetnétek, mi módon lehetek képes figyelmet szentelni minden létezőnek egyidejűleg. A "jelen időkeret", mely a hozzám hasonló kozmikus entitások osztályrésze, lehetővé teszi számomra, hogy letelepedjek veletek szemben, s megragadjam az alkalmat, hogy tisztelettel adózzak értékes személyeteknek, s szeretettől vezérelve tanácsokkal lássalak el benneteket. 
   
  Közületek mindenki kiválasztottként lépett a bolygó földjére ezekben az időkben. Igen, még azok is, akik az erdőket sújtó kórság következtében lelik halálukat, még azok is, akiket a háború súlyos gyalázata tesz áldozattá. Nem csak hogy önként, saját elhatározásotokból vállalkoztatok erre a feladatra, de ti magatok folyamodtatok a lehetőségért, majd gondosan megterveztétek és előkészítettétek a megállapodást, amelynek terheit most hordozzátok. Talán furcsának tűnik, és nehéznek elfogadni, hogy néhány entitás pusztán azért nyerte el a lehetőséget, hogy aztán egyszerűen halálát lelje a Földön. Ha csodálkoztok ezen, aligha értitek a nagy színmű lényegét, melynek magatok is résztvevői vagytok, s aligha vagytok tisztában magatokra vállalt szerepetek jelentőségével. A színmű teljes hatalommal bíró entitásként helyez benneteket a bolygóra, akik számtalan más entitással egyetemben arra a feladatra választattak ki, hogy részt vegyenek az emberré válás hallatlan jelentőségű folyamatában, s hogy azután ennek tudását fátyol rejtse el előletek! Küldetésetek célja homályba burkolódzik előletek, sem azt, sem pedig szellemi fivéreiteket és nővéreiteket nem vagytok, nem lehettek képesek felismerni. Itt ülsz, s Kryon szavait olvasod, szomjazod a spirituális tudást, mert tudod, érted, hogy valami változóban van a Földön. Sürgetést, nyugtalanságot éreztek, ám azzal nem vagytok tisztában, miért. Valamiféle jelentőségteljes előjelet kerestek, esetleg Isten után vágyakoztok, hogy eljöjjön hozzátok, s elcsitítsa bennetek a nyugtalanság viharait. Mindezek következményeképpen, s az emberi lét duális volta miatt nem ismeritek fel önnön hatalmatokat, sem pedig önvalótokat. 
   
  Formánk és színeink lényegében nevünket és szolgálatunk mivoltát árulják el a szemlélőnek. Azonkívül, a színek az értő számára arról is beszámolnak, merre jártunk az univerzumban, s miféle tetteket tudhatunk magunk mögött. A Kryon pompás formával és sokféle színnel rendelkezik, melyek az általam teljesített szolgálatról mesélnek, s azokról a különféle helyekről, ahol feladataim végzése közben megfordultam. Alapszínem, csakúgy, mint az emberé, olyan jellegű, amit ti csillámlónak szoktatok nevezni. E csillámló árnyalatot az emberi szem által nem érzékelhető fényes, vibráló szín fedi. Ez a fényes, vibráló szín voltaképpen "szín-életrajzom" kezdetét képviseli, ellentétben a csillámló réteggel, mely az általam teljesített szolgálat mibenlétét tükrözi. A színek nyelvének értője számára azonnal világossá válik, hogy forrásom a központ, mivel e színjelleg alkotja legerősebb, legjellemzőbb tulajdonságaimat, s a mindenség legmagasabb vibrációját hordozza magában. A teremtő központot és a Fény Testvériségét képviseli. Az univerzum valamennyi entitásának tudomása van erről. Mint már említettem, e központ semmiképpen sem parancsokat közvetít felénk. Egyszerűen részegység, s mint ilyen, fontosságon alapuló hierarchiával - legalábbis amit ti értetek ez alatt - egyáltalán nem rendelkezik. Nagy hordereje sokkal inkább abban mutatkozik meg, hogy rendeltetéséért és az általa végzett szolgálatért ünneplik, azért becsülik, tisztelik. A "fontosságban" ekként a hivatottság ünnepe, nem pedig a rang előtérbe helyezése nyilvánul meg. Ezt azonban meglehetősen nehéz megértetnem azokkal, akik még mindig úgy gondolkoznak, mint az ember. 
   
  Képzelj magad elé két entitást, akik épp szembetalálkoznak az úton. Megállnak, hogy szót váltsanak egymással, majd hirtelen felismerik egymást: egyikük az elme, a másikuk pedig a szív. Milyen bámulattal szemléli az elme a szívet! Nem csoda, hisz hosszú évek alatt egyszer sem mulasztott el életet pumpálni a testbe. Gyakorlatilag mindketten partnerekként működtek együtt abban, hogy biztosítsák az élet forrását az egész számára, ám útjuk mostanáig mégsem keresztezte egymást. Az elme annyi, de annyi kérdést szeretne feltenni a szívnek, többek között arról, vajon milyen érzés lehet ilyen fontos szervnek lenni, vagy arról, milyen lehet az emberi szervezetet a véráram útján folyamatosan élettel táplálni. 
   
  Ám a szív ugyanúgy bámulattal tekint az elmére! Hiszen a működéséhez szükséges parancsokat évek óta az elme szolgáltatja neki. Mennyi, de mennyi kérdés volt a tarsolyában, amiket már rég fel szeretett volna tenni az elmének! Vajon milyen lehet ilyen nagyszerű elektromos rendszerrel s oly bonyolultsággal bírni, ami lehetővé teszi, hogy minden szervvel egyidejűleg párbeszédet folytasson? 
   
  Tehát e két teljesen különböző részegység letelepedik egymás mellé, s megvitatják, milyen is az egész érdekeit szolgálni. Amikor azután továbbindulnak, ki-ki a maga útjára, mindketten tudják, egy nagyszerű lénnyel találkoztak aznap, s mindketten jóleső érzéssel távoznak, tudván, gazdagabbá tette őket az élmény. 
   
  Éppen így áll a dolog veled és velem is. Mindketten évek óta szolgáljuk a bolygó érdekeit, mindketten saját lehetőségeinkhez mérten. Ám most esik meg első ízben, hogy szembetalálkoztunk az úton; és jóllehet - mivel számodra én a Szellemet képviselem - a csodálat fényét látom tükröződni a szemedben, engem ugyanúgy lenyűgöz a személyed s nem győzőm hangsúlyozni, hogy a szeretetforrásból érkeztem, s az univerzum hatalmas szeretettel vesz körül benneteket! A különbség csupán abban rejlik, hogy mind ez idáig sohasem jelentünk meg a tér egyazon pontján ugyanabban az időben együtt. Most azonban épp ez történik. 
   
  Valahányszor emberi formát öltötök magatokra valamely bolygón, egy afféle jelvényként funkcionáló színjelleget szereztek, mely összevegyül a már meglévőkkel, s amelyek a fa évgyűrűihez hasonlóan a történetetekről mesélnek a szemlélőnek. A jelen pillanatban emberi testben a Földön tartózkodó valamennyi ember egy közös sajátossággal bír. Jellegzetes színeitek a maguk módján a bolygó történetéről beszélnek. A rátok pillantó entitás szeme előtt azonnal láthatóvá válik nagyszerű leszármazásotok históriája is. Ti voltatok azok, akik megterveztétek, majd teljesítettétek az egyik legnagyobb próbatételt, mely átformálta az egész világegyetem jövőjét. Azt mondod, túl grandiózus ez ahhoz, hogy elhihesd? Nos, akkor a dualitás igencsak nagy erővel dolgozik benned, s a lenyomat, melyet tudatodban hordozol, s amely elfedi a valóságot előled, teljes intenzitással működik. Higgy nekem, igazat beszélek, ám a történet ezzel még korántsem ér véget! Elérkezik majd a nap, amikor e szavak igazságának ismét tudatában leszel, s tisztában leszel vele, hogy sokkal több vagy, mint egy, a bolygó földjét taposó, névvel felruházott biológiai szervezet. 
   
  Eredményeitek révén az univerzum történéseinek iránya módosulni kényszerül. E pillanattól kezdve egész világok rendelkeznek majd olyan tervezettel, melynek úgynevezett szubsztanciája van. Itt ismét egy olyan fogalommal találjuk magunkat szemben, melynek lényegét ugyancsak nehéz megvilágítanom előttetek. Az univerzális terminusok nyelvén szólva, az általatok kitaposott ösvények és teljesített próbatételek megteremtették a csíráját és előzményeit bizonyos eljövendő eseményeknek. Bizonysággal szolgáltatok arra, hogy az ürességben, sötétségben fogságba esett létező természetszerűleg a szeretetforrás áradását lendíti működésbe! Noha ez első hallásra túlságosan is egyszerű és jelentéktelen kijelentésnek tűnhet, az igazság az, hogy ez a tény még soha nem nyert bizonyítást azelőtt. E dolog óriási jelentősége kétségkívül bámulatba ejt majd benneteket, ha végül az emberi test álruháját magatokról levetve a fátyol túlsó oldalára léptek. 
   
  Eljön majd az idő, amikor az univerzum végtelen útjait róva, s más entitásokkal összetalálkozva azok megállnak, s áhítattal tekintenek a történetetekről árulkodó színeitekre, s nagyszerű mivoltotokat azon nyomban felismerik. Megkérdezik majd tőletek, milyen volt részt venni a Föld nagy kísérletében! Mint magas rangú jelvények és kitüntetések, színeitek elbeszélik a harcosok kis csapatának históriáját, akik oly sokat tettek, oly sokakért! Legendátok univerzumszerte ismertté válik, s a Föld szó jóval több jelentést hordoz majd, mint pusztán utalást egy bolygóra. 

   
  A nagy átmenet 

  A következő oldalakon olvasható, illetve az előzőleg közvetített üzenetek (Kryon első és második kötet) részletesen megismertetnek benneteket azokkal az eseményekkel, melyek az utóbbi néhány évben a Földdel kapcsolatban történtek. Ittlétem egyes-egyedül az általatok elért óriási teljesítménynek köszönhető. Jelenlegi tevékenységemet voltaképpen a bolygó változására adott feleletnek tekinthetjük, mivel egy olyan átalakulásra reagálok általa, melyet ti magatok vittetek véghez. Mint egyén talán azt mondod: "Én bizony semmi különösre nem emlékszem. Ugyan mit tettem?" Ha azonban a bolygó egészét vesszük figyelembe, azt látjuk, hogy az emberiség fokozatosan megemelte a Föld vibrációját, kaput nyitva egy olyan jövőre, melyet senki sem látott előre! 
   
  Az átalakulás során rengeteg változással kell szembenéznetek. Feladatom nem csupán a mágneses erővonalak kiigazítását foglalja magában, hogy azok lehetővé tegyék spirituális növekedéseteket, hanem a jelenleg zajló eseményekről is informálnom kell benneteket. Tevékenységem minden egyes mozzanata egyetlen célra fókuszál: hogy békességet teremtsek szívetekben a változásokkal kapcsolatban, s hogy olyan ismereteket adjak át nektek, melyek révén képessé válhattok arra, hogy önnön hatalmatokat birtokba vegyétek. Ezek az átalakulások hatalmas félelmet ébreszthetnek azokban, akik felzaklatott lelkiállapotukat fenntartandó gyakorta folyamodnak ahhoz, hogy életükbe drámai eseményeket vonjanak be. Óvakodjatok a vészmadaraktól, akik a félelem sötét és komor szavait terjesztik szerte, hogy általa hatalmat vagy hírnevet szerezzenek. A próféta, aki azt állítja, hogy az ég hamarosan a fejünkre omlik, jóval nagyobb figyelemben részesül, mint az, aki azt mondja, hogy ez nem történik meg. Mindez még a régi, elavult energiakoncepció hatása, amely már egyáltalán nem jelent megfelelő közeget a számotokra. Az új korszakban az energiaáramlás rendszerének alapját a Szeretet képezi. Nem látjátok-e immáron elérkezettnek az időt arra, hogy életeteket és legbensőbb gondolataitokat mindazon mesterek útmutatásaival összhangba hozzátok, akik valaha a bolygó földjére léptek, s akiket magatok is a legnagyobb tisztelettel öveztek? Azon mesterek, akik meggyőződésetek szerint a legmagasabb rendű spiritualitás útjait járták, tanításaikat mind kivétel nélkül a szeretetre alapozták. A szeretet szellemét hordozó üzeneteket pedig bámulatos csodatételek kísérték és békességet sugárzó magatartás nyilatkozott meg általa. E lényeket különlegesnek ítéltétek és nagy távolságokkal választottátok el magatokat tőlük. Sokan példaképként állították őket maguk elé, s néhányan - meglehetősen helytelenül - még imádták is őket... abban a reményben, hogy ez a cselekedet majd közelebb emeli őket Istenhez. Most azonban egészen más világ köszöntött be; az új korszak rendszere a szeretetben gyökerezik. Ha engeditek, hogy a szeretet hullámai magukkal sodorjanak, meglátjátok, a változások életetek egészével összhangban alakulnak majd. Ám épp az ellenkezője fog történni, ha semmit sem tesztek, és a spiritualitás ösvényén egy lépést sem haladtok előre. Azzal is tisztában kell lennetek, hogy semmiféle büntetést nem von maga után, ha így cselekedtek, egyszerűen a növekedés hiánya lesz az, ami adott esetben rövidebb, félelemben és nyugtalanságban eltöltött életet eredményezhet. 
   
  Az érzés, melyet az emberiség túlnyomó része mostanság átél, hasonlatos ahhoz a kényelmetlenséghez, amit az ember akkor érez, ha egy már jól ismert, megszokott székben ül, amin épp változások mennek végbe. A szék már korszakok óta szolgál benneteket. Igaz ugyan, hogy elpiszkolódott és már nem is igen nevezhető kényelmesnek, de megszokott és ismerős; így aztán feltehetőleg nem szolgál sok meglepetéssel, s mindig számíthattok arra, hogy ugyanolyannak fogjátok találni, mint azelőtt. Néhány ember számára ez a jól ismert szék haragot foglal magában, zsarnokságot és állandóan siránkozó természetet. Miért is ne? Ha eddig jól működött és mindig biztosította a szükséges támogatást és együttérzést a nagy bajok idején, akkor miért kellene változtatni a fennálló helyzeten? Hirtelen azonban a történések mechanizmusa már nem ugyanazokat a kölcsönhatásokat eredményezi... efféle helyzet előálltára pedig az ember félelemmel reagál. Vajon hogyan éreznéd magad, ha felébredve egy reggelen úgy találnád, hogy elektromos készülékeid többé nem a megszokott módon működnek? Azelőtt A bekapcsolása B hatást eredményezett. Feloltod a villanyt, és víz zubog a csapból. El tudod képzelni micsoda tájékozódási zavarba kerülnél, míg újra el nem sajátítanád a kapcsolók működtetését? Ha mindig is egy bizonyos módon élted az életedet, ha az emberek körülötted mindig is egy bizonyos módon reagáltak cselekedeteidre, az bizony állhatatosságot, stabilitást jelent (még ha az negatív is). Ha a dolgok hirtelen megváltoznának körülötted, és az emberek többé nem az előre megjósolható módon reagálnának a régi, jól bevált módszerekre, az újonnan kialakult szituáció minden bizonnyal próbára tenné épelméjűségedet (hogy csak ennyit mondjak). 
   
  Jelen pillanatban pontosan ez történik a Föld különböző kultúráiban élő emberekkel. Furcsamód a lezárultság, a beteljesedettség érzése leng körül benneteket. Sokan egy korszak lezárulását ünnepelik, s vele egy új világ eljövetelét. Bolygótok legősibb törzsei tisztában vannak azzal, hogy mi történik valójában, mivel kalendáriumaik megjövendölték mindezt. A változás azonban a jóslatokban foglaltaktól eltérően zajlik majd le. A felemelkedés korszaka köszönt be a világvége helyett. A Föld a galaxis új térségeibe lép (melyek azelőtt rejtve voltak előle). Az emberi lény pedig új, magasabb tudatszintre emelkedik, és új életformák bontakoznak ki előtte (melyek azelőtt rejtve voltak előle). 
   
  A következőkben azon változásokról szeretnék világosabb képet nyújtani nektek, amiket, mint az új korszak emberei magatokban felmerülni érezhettek. 

   
  A Földön bekövetkező változások 

  Nincs ember ki örömmel fogadná az olyan fajta változásokat, melyeket a felemelkedéssel járó planetáris megrázkódtatás vonhat maga után. Miként már említettem, az ember és a Föld nem csak hogy egymással szoros kapcsolatban állnak, de egymásra erős kölcsönhatást is gyakorolnak, s lényegében egységként, egyetlen létezőként funkcionálnak. Amikor a világegyetem különböző entitásai a "Föld" bolygóra utalnak, valójában a föld porát, szikláit, vizeit, az ott élő embereket és más, az egész egységet támogató entitásokat értik alatta. S minthogy mindez egyetlen rendszert képez, a bolygó vibrációjának jellemzője a fent felsoroltakat együttesen magában foglalja. Lehetetlen volna tehát megemelni az emberiség vibrációját a Föld rezgésszintjének növelése nélkül! 
   
  A múltban már ejtettünk szót arról, hogy a Földet életetek részeként kell kezelnetek. Őseitek tisztában voltak ezzel, ezért is ügyeltek mindenkor arra, hogy megőrizzék az egyensúlyt, s mindahányszor erőforrásaihoz nyúltak, minden lehetőséget megragadtak arra, hogy azt valami módon vissza is juttassák a Földnek. 
   
  A mágneses háló dualitásotok erősségére gyakorol befolyást, a tudatotokba áradó spirituális erőt szabályozza, meghatározva annak mértékét, hogy "valódi önmagatokból" mennyit pillanthattok meg. 
   
  A hálón végzett módosítások a Földre is hatással lesznek. Az előző közvetítések során már megemlítettem, hogy a Nap lényegében a háló hajtóművét alkotja. Ezt a tényt földi tudományotok még nem igazán veszi komolyan, mivel ismeretlen igazságot jelent számára, s csupán később, amikor az intergalaktikus üzenetek továbbítása és fogadása megkezdődik, válik majd világossá előttetek a Nap tulajdonképpeni szerepe... minthogy a kommunikáció összessége a Nap közvetítésével fog zajlani. A háló erővonalai pedig befogják s eljuttatják a jeleket a külön e célból megalkotott új portálokhoz. 
   
  Amint a Föld változik, úgy változtok ti is. Földrengések, vulkánkitörések, az időjárás átalakulása végeredményben meghatározza hangulatotokat, s átformálja személyiségeteket. "Hát persze" - mondjátok bizonyára -, "mert félek attól, hogy én is odaveszek!" Ám az a fajta személyiségváltozás, amelyről én beszélek, abban az esetben is bekövetkezik, ha a földrengés pusztán a bolygó másik oldalát érinti. Nem tudod magyarázatát adni, de egyszer csak elkezded magad kényelmetlenül érezni. Ilyenkor nem a saját biztonsága miatt nyugtalankodik az ember, sokkal inkább arról van szó, hogy kifejezetten a bolygó miatt érez aggodalmat (mivel szoros kapcsolatban állnak egymással). Néhányan, életükben először, mostanság kezdenek planetáris tudatosságra ébredni. Sok embert sohasem foglalkoztattak ezek a dolgok, egészen az utóbbi évekig, most azonban már sokkal élénkebben érdeklődnek a természetben zajló folyamatok iránt. Vajon mit tehettek ezekkel a változásokkal kapcsolatban? Hadd szögezzem le újra, hogy ez az átmeneti időszak a következő 8 éven belül mindenképpen lezajlik. Ez idő alatt harmóniában élhettek az átalakulások közepette, még abban az esetben is, ha néhányuk meglepetésként ér majd benneteket. 
   
  Vállalj felelősséget az új jövő felé vezető eseményekért. Nem arról van szó, hogy magadnak követeld a lehetőséget a halálban, pusztulásban és szomorúságban való részvételre. Felelősséget vállalni annyit jelent, hogy az egész részének tekinted magad, s tudomásul veszed, hogy az egész a növekedés folyamatát éli. Éppen ezért minden esemény helyénvaló, óhajtott, és semmiképpen sem a világ végét jelenti. Őseitek nagyon jól tudták, hogyan kell viszonyulni az efféle változásokhoz. A földön végigsöprő számtalan nagy vihar után, melyek véget vetettek az élet virágzásának, olyannyira, hogy még élelmet is alig-alig találtak, a tagadhatatlanul kellemetlen eseményt a növekedési ciklus egy állomásaként ünnepelték. Segítsetek másoknak is megérteni ezt, hogy ne gyűlöljék a bolygót a mágneses erővonalak elmozdulása nyomán bekövetkező fordulatok miatt. 
   
  Ne érezd magad áldozatnak, bármi történjék is veled! Állhatsz-e úgy a félelmetes és fájdalmas események viharában, hogy közben tudatában vagy annak, ezt te magad segítetted megtervezni? Kryon néhány példázata, melyek a kötet későbbi fejezeteiben lesznek olvashatók, pontosan ezt a kérdést feszegetik. A te kezedben van a választás lehetősége, mikor szembekerülsz a megoldandó feladatokkal, elsajátítandó leckékkel. Választásod szerint lehetsz győztes és legyőzött. A döntést te hozod meg. Az Új korszak embere teljes egészében tisztában van a kettő közötti különbséggel és nem is aggodalmaskodik e dolgok miatt. Isten (vagy a bolygó) nem abból a célból szövetkezett az emberrel, hogy áldozattá tegye őt. Akkor miképpen tudhatom magam biztonságban (kérdezhetnéd)? 
   
  A Szellemhez intézett kérdésnek nem így kell szólnia: "Mi módon helyezhetem magamat vagy gyermekeimet biztonságba?" A teremtő energiaárammal töltekezve, melyet már ti is magatokénak tudhattok, inkább ekképpen fogalmazzatok: "A Szellem nevében és a Szellem együttműködésével megteremtem magam számára a lehetőséget, hogy a megállapodásom, vállalásom középpontjába kerüljek." Ennél jobb helyet magadnak aligha találhatnál. Ne feledd, mi azt szeretnénk, ha maradnál, és teljesítenéd a rád szabott feladatot, épp annyira szeretnénk, mint te magad. Ez azt jelenti, hogy számodra is sokkal jobb maradni, s folytatni spirituális tevékenységedet, mint véget vetni az életednek, majd visszajönni, s 20 évet várakozni, hogy ismét a felelősségteljes felnőttkorba lépj. Jóllehet a jövőt nem ismerheted, megteremtheted magad számára a lehetőséget, hogy a megfelelő időben a megfelelő helyen legyél (még ha nem is tudod, az a bizonyos hely hol lesz). Meglehet, hogy ezek a szavak furcsán hangoznak számodra... olyan ez, mint útitervet készíteni a célállomás ismerete nélkül. Mégis, ennek így kell lennie. E látszólagos rejtélynek sokkal inkább van köze az új energia megjelenéséhez és a "jelenben" való élethez, semmint a már elavult ösvényhez, melyen haladva boldogságotok egy lineáris életszemlélet, valamint ama koncepció függvénye volt, mely megkövetelte, hogy mindig előre felkészüljetek arra, ami - szerintetek - rátok várakozik. Ha a megállapodásotok szerint jártok el, az egésszel tökéletes összhangba kerültök. 
   
  Drága barátaim, a legnemesebb dolog, amit a bolygóért tehettek, nem más, mint vigaszt nyújtani másoknak az átmenet idején. A szív fájdalma a legkínzóbb fájdalom, s a félelem az új korszak létrejöttének legnagyobb ellensége. Ha képesek vagytok megvalósítani magatokban a békességet a zűrzavar közepette, akkor érezzétek magatokat bátorítva arra, hogy e tudást másoknak is átadjátok. Osszátok meg másokkal is a szeretet üzenetét! Osszátok meg velük mindazt, amit ezekről a nehéz időkről tudtok. Adjatok nekik reményt, reményt a jövőben, miként a Kryon teszi. Sokan épp ezáltal kerülnek majd megállapodásuk, vállalt élettervük középpontjába, s első ízben ismerik majd fel, hogy feladatuk lényegében nem más, mint a szeretetet másokkal megosztani. 

   
  Az emberiséget érintő változásokról általában 

  Most azokról ejtsünk szót, akik nem érdeklődnek a spirituális dolgok iránt, s így sohasem juthatnak el hozzájuk ezek az üzenetek. Ezekkel az emberekkel, akik a bolygó számára épp olyan fontosak, mint ti vagytok, a következők fognak történni: 
   
  Az átalakulások következtében sokukban félelem ébred, ami válaszok keresésére sarkallja őket. Meglelhetik a helyes válaszokat olyan közösségekben, amik bármilyen formában a szellemi lélekről, Istenről, a transzcendenciáról szóló tudást közvetítik. Néhányan meg is lelik majd hitüket a spirituális keresés során. Isten keresésére indulni az új energia áramában igaz válaszokat eredményezhet, mivel előmozdítja a szeretet áradását, és szorosabbra fűzi az ember kapcsolatát a Földdel. 
   
  Elengedhetetlenül fontos elfogadnotok egy általános igazságot azokkal az emberekkel kapcsolatban, akik másban hisznek, mint ti. Ne ítélkezzetek felettük! Ne gondoljatok rosszat róluk csak azért, mert ösvényük nem párhuzamosan halad a tiétekkel. Ha jól meggondoljátok, voltak olyan idők, amikor ti magatok is valami egészen másban hittetek, mint amiben ma. Ha akkori állapototok vibrációtokat szolgálta, kétségtelen, hogy akkor a legmegfelelőbb helyen voltatok. Az éretlenül és felkészületlenül tett előrelépés alighanem aláásta volna ama bölcsesség kibontakozását, aminek jelen ösvényeteken már birtokában vagytok. Minden ember a saját életéért felelős. Nektek pusztán azok kérdéseire kell felelnetek, akik hozzátok fordulnak. Ne próbáljatok másokat meggyőzni hitetek helyes volta felől. Azzal az elfogadással tekintsetek másokra, ami tisztában van azzal, hogy jelen pillanatban pontosan úgy tökéletesek, ahogy vannak, így nézzetek még azokra is, akik kinevetnek, netán megsértenek benneteket, mivel ők azok, akikhez benneteket karmikus kötelékek fűznek. Ha már magatokba fogadtátok a semleges gondolatmintát (erről még többet később), akkor kevésbé valószínű, hogy életetek színpadára lépnek, mert személyiségetek változása kiküszöbölte a karmikus interakció szükségességét. 
   
  Azok az emberek, akik visszautasítják a spirituális fejlődést, még inkább indulatossá és bosszússá válnak, mint azelőtt. Sajnos kénytelen vagyok azt mondani, kultúrátokban erősödő bűnözési hullámmal kell szembenéznetek, mielőtt a vihar végleg lecsendesedne. Ez a hullám egyenes következménye a bűnözési hajlammal rendelkező emberekben dúló belső konfliktusnak, mely azt az érzést kelti bennük, hogy a planetáris változások áldozataivá válnak, s egyetlen reménysugarat sem látnak a jövőbe vetülni. Erre természetesen még nagyobb félelemmel és elkeseredettebb dühvel reagálnak. A másik szomorú dolog (ami végül majd mégiscsak változásra sarkallja őket), hogy élethosszuk drámaian megrövidül (annak következtében, hogy ők maguk még a régi, mára már elavulttá lett utakat járják, míg a háló már új irányba mozdul). 
   
  Mindazok, akik ellenállnak a változásnak és a bolygó vibrációs áramával ellentétes irányba haladnak, betegségek csíráját engedik magukban megtelepedni, mely ellen saját biológiai rendszerük többé nem védekezik. Az új energiaáramban már nem lesznek képesek biológiai egyensúlyban maradni. Ne feledjük, ők ezt vállalták magukra, ezt a tervet dolgozták ki a maguk számára ugyanazon tanácskozáson, melyen veletek együtt vettek részt születésetek előtt. Félre ne értsétek, ez egyáltalán nem büntetés! Sokkal inkább előre megtervezett válaszreakció egy, az emberi szabad akarat által hozott döntésre. El tudjátok képzelni, micsoda változások mennek végbe majd bennük, mikor tudatára ébrednek annak, hogy idejekorán kell átlépniük a halál kapuját? A fajtájuk ellen irányuló gonosztettekkel vádolnak majd benneteket, s miután nem hajlandók felelősséget vállalni saját életükért és ezáltal félelmük csak egyre növekszik, haragjukat ellenetek fordítják, amint fizikai mivoltuk lassan, de biztosan elenyészik. 
   
  Azért mondom el mindezeket a dolgokat, hogy tisztában legyetek vele: a Föld nem afféle azonnali mennyországgá formálódik át. Rengeteg munka vár még rátok itt. De hát éppen ezért álltatok sorba annak idején, mindannyian azt akartátok, hogy a földi közegbe kerüljetek! Néhány ember felveszi majd az új energiaáram ritmusát, néhányan azonban nem. Ez sem volt titok előttetek, mielőtt a születés kapuját átléptétek. A Föld mindig is a szabad akarat, a szabad választás bolygója volt, és ez a jövőben sem lesz másként! A változás abban rejlik, hogy mostanra a Föld népességének jelentős hányada olyan tudatszintre lépett, ami az egész bolygó vibrációjának megemelkedését eredményezte. Az átalakulás gyökerei jóval mélyebbre nyúlnak, mint a saját kultúrátokban zajló események, mely voltaképpen még a bolygó népességének a felét sem teszi ki. A tudatváltozás révén az emberiség előtt egy Új korszak kapuja tárul fel, s önnön erőtök birtoklásának lehetősége, ami ezután már pusztán rajtatok áll vagy bukik. Az átalakulások kézzelfoghatósága abban is megnyilvánul, hogy kultúrátok jóval nagyobb figyelmet kezd szentelni a spirituális dolgoknak. A tömegkommunikáció, melyet szinte kizárólag gazdasági célok vezérelnek, mostanság egyre többször helyezi reflektorfénybe az Új korszak sajátosságait! Számos olyan műsort kísérhettek figyelemmel, melyek angyalokról, spirituális vezetőkről szólnak, galaktikus entitásokról vagy csodatételekről számolnak be. Aligha találhatnátok efféle témákat a tömegkommunikációs csatornák műsorainak főáramában, ha nem ment volna valóban végbe tömeges tudatváltozás. 

   
  A bennetek zajló átalakulásokról 

  A következőkben a spiritualitás és az ezotéria világa iránt érdeklődőkhöz szeretnék szólni néhány szót. Elengedhetetlenül fontos felismernetek a körülöttetek illetve bennetek zajló történéseknek néhány mozgatórugóját, hogy képesek legyetek félelem nélkül nézni a változások elé. Ezek után mást kell már tekintenünk a "normális" érzületnek a számotokra. Új érzések bontakoznak ki bennetek, melyekhez bizony hozzá kell szoknotok. S éppen ezt foglalja magában a terv, hogy a létezés új útjait mind nagyobb könnyedséggel járjátok. 
   
  Fontos: Következő szavaim minden spirituális beállítottságú emberhez szólnak, függetlenül attól, hogy a semleges gondolatmintát magukba fogadták-e vagy sem. Mindazok, akik megértették a Kryon első üzeneteinek lényegét a karma semlegesítő folyamattal kapcsolatban, és végre is hajtották azt, gyorsan előretörnek majd. Azoknak pedig, akik a gondolatminta adományát nem fogadták magukba, némiképp hosszabb tanulási ciklussal kell számolniuk, egészen addig, míg karmikus sajátosságaiktól a régi módon végleg megtisztulnak. Ettől azonban a következő üzenet valamennyiükre egyformán vonatkozik. 
   
  Mindannyian tudatában vagytok az új energiának. Ez a tudatosság lényetek azon részében bontakozik ki, melyet ti mentálisnak hívtok. Ez az a részetek, melyet tanítómestereitek a korona csakraként emlegetnek, s amelyet olykor a "harmadik szemmel" azonosítotok. Bármit gondoljatok is róla, hatalmas mennyiségű megemelt vibrációt rejt magában, fejetek belsejében (fizikai szinten ez az a hely, ahol azt érzékelitek). Néhány módfelett érdekes dolog játszódik le majd, amikor belső vezetőitekkel érintkeztek, s felsőbbrendű énetekkel (Isteni önvalótokkal) a kapcsolatot szorosabbra fűzitek. 

   
  Meditáció 

  Az átalakulás során először is lekapcsolódtok a régi, már elavult energiaáramról, megváltok a régi módszerektől. A meditációs praxist folytatók hirtelenjében nehézkesnek találják majd az elmélyülést! Hát nem furcsa, hogy épp a meditációs praxis szenvedi a megnövekedett tudatosságtól az első sérülést? A meditáció lényegében nem más, mint hallgatózni, figyelni a világegyetemre, a Szellemre. Hozzászoktatok, hogy csendben üldögéltek, s eme elmélyült pillanatokban önmagatokba vagy a Föld lényegébe (melyet néhányan az anyatermészetnek neveznek) betekintést nyertek. Ekként festett tehát Isteni énetek és emberi biológiai énetek közötti kommunikáció a régi eljárásmód szerint, s meg kell hagyni, jól működött. 
   
  Ám egyszerre csak arról kell értesülnötök, hogy a fátyol szemernyit felemelkedik, s hogy a mágneses háló rendszere segít e változások előmozdításában. Amint a fátyol fellebben, kommunikációs módszereitek egyszeriben változni kényszerülnek; következésképpen meditációs praxisotok is. Az érthetőség kedvéért egy példával is illusztrálom a folyamatot. Amikor a technikai fejlődés olyan fejlettségi fokot ért el, hogy többé már nem kellett hosszú leveleket írnotok, s azokat fizikailag, a térben másokhoz valamiképpen eljuttatnotok a rendszeres érintkezés fenntartása végett, felhagytatok a hosszú levelek írásával. Ehelyett az újabb technológia felé fordultatok, mely lehetővé tette, hogy azonnali módon, élőszóban szóljatok másokhoz, még ha partneretek hatalmas távolságokra is volt tőletek, s ő szintén képes volt azonnali választ adni nektek. E változások a dolgok felgyorsulását eredményezték mindennapi életetekben. Nem volt többé szükség arra, hogy a levelek kézbesítésére várjatok, azonnal cselekedhettetek. 
   
  Éppen ez történik most veletek spirituális szinten. A hosszú levelek a már megszokott meditációs módszerekhez hasonlatosak. Megnyílott előttetek a lehetőség arra, hogy azonnali és közvetlen módon érintkezzetek Isteni énetekkel... s a válaszok is rendkívül gyorsan érkeznek. El kell fogadnotok, s magatokévá kell tennetek az új módszereket. Sokak számára ez azt jelenti, hogy a rég kitaposott ösvényt követve soha többé nem fognak meditálni már! 
   
  Az új korszakban a meditáció afféle tetterős elmélyüléssé válik, melynek legfőbb célja a szeretet áradását a bolygó felé terelni. Ha úgy érzed, hogy a meditáció során szinte kibújsz a bőrödből, állj meg egy pillanatra, s gondolkozz el rajta, miért van így. Biztosíthatlak, semmi baj nem történik. Egyszerűen arról van szó, hogy az új spirituális eljárás lehetővé teszi számodra a pillanat töredéke alatt megkapni mindazt, amire szükséged van. A világegyetem megajándékozott valamivel, és te elfogadtad azt... ám a csomag egyelőre felbontatlanul hever előtted. Ha azt tapasztalod, hogy nem "érzed" ugyanazt a válaszreakciót áradni magad felé a Szellemtől, mint azelőtt, a helyes úton jársz! Jó lesz, ha mielőbb hozzászoktok a felelősség érzetéhez. Tegyétek magatokévá a "normalitás" új paradigmáját, úgy tekintsetek magatokra, mint a fény harcosára, aki minden megtett lépéssel nagyobb és nagyobb dolgokra képes! Mostantól közvetlenül hozzáfértek bölcsességetekhez. A Szellem szeretete és bölcsessége a szükség pillanatában merül fel előttetek, s a szeretet éjjel és nappal, megállás nélkül árad hozzátok a fellebbenő fátyol nyílásán keresztül. Nincs többé szükség meditációra, mely során a szeretet kicsiny tüzét felélesztitek, hogy azután melegét csupán néhány órán keresztül érezzétek magatokban. Semmi akadálya annak, hogy a Szellem köntösébe burkolózzatok, s arra bátorítunk benneteket, hogy ezt tegyétek is meg! Ez a folyamat az eddig megszokott egyéni meditációs praxist némileg szükségtelenné teszi. 
   
  Ezzel azonban nem azt akarom mondani, hogy meditációval többé már ne is próbálkozzatok. Tisztában kell lennetek vele, hogy a változás fokozatosan megy végbe. Nem kétséges, a meditáció során néhányan még ugyanazt az eredményt fogjátok elérni, mint azelőtt. Folytassátok hát. Ez az üzenet legfőképpen azokhoz szól, akik úgy érzik, mostanában az elmélyülés nem tökéletes, s képtelenek már úgy figyelni a belső hangokra mint azelőtt. Ha mindez rád is igaz, nincs más dolgod, mint saját erődet magadba fogadni és felismerni, hogy kívánságaid, céljaid megvalósulásához már nem kell bizonyos időnek eltelnie. Ez a folyamat voltaképpen a "jelenbe" való elmozdulásotoknak, vagyis annak az univerzális átalakulásnak feleltethető meg, amiről már számtalan alkalommal beszéltem. Az egyéni meditációt ezentúl egészítsétek ki a csoportokban gyakorolt elmélyüléssel (két vagy több ember), s minden alkalommal határozzátok meg célotokat (hogy a vibráció irányultságát koordinálni tudjátok). 

   
  Biológiai egyensúly 

  Jelen pillanatban mentális rezgéseitek és biológiai rendszeretek többi része között egyensúlyhiány áll fenn, amit szintén megérezhettek. Az üzenet, melyet más entitásokkal egyetemben felétek irányítok, spirituális jellegű. Jóllehet tevékenységem magát a fizikai bolygót érinti, növekedéseteket mentális és spirituális szinteken érzékelitek. Lassanként toleráns, békés és melegszívű személyiséggé formálódtok, aki bölcsességgel tekint az őt körülvevő világra, s a körülötte élő emberekre. E mozzanatok szinte kivétel nélkül a mentális átalakulási folyamat részét képezik, noha igazság szerint inkább asztrális jellegzetességeknek kell tekintenünk őket. 
   
  A következő lépések néhányatok számára alighanem ismerősnek tűnnek majd. A Szellem jól tudja, hogy biológiai rendszeretek többi részének "fel kell zárkóznia" új mentális jellegzetességeitekhez (korona csakrátok rezgéseihez). Hogy ez mielőbb megvalósulhasson, igen sok munka vár szervezetetekre a biológiai szinten. Ez a folyamat lényegében a 11:11 időszakában gyökerezik, amikor is információt szerezhettetek arról a kódról, amit az univerzum az egész emberiség rendelkezésére bocsátott (erről még szólunk a könyv későbbi fejezeteiben). Megadatott a lehetőség biológiai rendszeretek számára, hogy ezúttal asztrális növekedésetek ütemét kövesse, s e növekedés mechanizmusát DNS-etek mágneses összetevői rejtik magukban. 
   
  A harmóniahiány eredményeképpen néhányan esetleg úgy érezhetitek, hogy "dolgoznak rajtatok", mialatt ti az igazak álmát alusszátok. Néhány emberben metaforikus álomképek merülnek fel, testét érintő kezekről, vagy kicsiny teremtményekről, melyek egész éjjel körülöttük tevékenykednek. Ismétlem, ez esetben olyan folyamatról van szó, mely a ti érdeketekben működik, amely egészséget hoz számotokra az új korszakban, ám ugyanakkor félelmet is ébreszthet bennetek, ha nem vagytok tudatában annak, mi történik valójában veletek. A legtöbben kétségkívül attól tartanak, hogy álmukban idegen entitások támadnak ellenük. Tisztában kell lennetek a különbséggel saját biológiai rendszeretek működése, illetve egy esetleges ellenséges támadás között. Ha bármilyen kétség merülne fel bennetek, ne habozzatok használni azt az eljárást, melyet a múltban már megismertettem veletek. (1) Alkalmazzátok a kristálytiszta álom módszerét, mely totális ellenőrzést gyakorol az alvás ideje alatt zajló történések fölött. (2) Ha gyanítjátok, hogy az álomállapotban valami nemkívánatos dolog történik veletek, fejezzétek ki követeléseteket, hogy minden oda nem tartozó entitás távozzon tőletek. Megvan a hatalmatok hozzá, mi abszolút, s képtelenség, hogy bármiféle asztrális, vagy más dimenzióból származó lény a közeletekben maradjon, ha erre nem adtok engedélyt. Miután ezt megtettétek, s érzitek, hogy kizárólag a helyénvaló dolgok történnek veletek, és a harmonizációs folyamat zajlik bennetek, nyugodtan ellazulhattok, s csendes mosollyal szemlélhetitek saját biológiai rendszeretek működését. (3) Örömmel tekintsetek a folyamat elé. 
   
  Igen ám, de mi történik akkor, ha nem jön álom a szememre emiatt? - kérdezhetnétek. Tudnotok kell, hogy az egészséges biológiai rendszer mindig magához veszi a szükséges alvásmennyiséget, s ha egyszer nincs több pihenésre szüksége, gyakran megesik, hogy ébren tart benneteket. Előfordulhat, hogy egy idő után ezt már unalmasnak találjátok, ám ez akkor is így van rendjén. Sok esetben a harmonizációs folyamat során felétek sugárzott energia több órai alvással lesz egyenértékű. Tehát egy cseppet sem kell aggódnotok az alváshiány miatt. Ha úgy érzitek, az átalakulás következményeképpen álmatlan éjszakákat kell elszenvednetek, fejezzétek ki fennhangon kéréseteket testetek felé, hogy a harmonizációs folyamatot valamivel lassabb ütemben végezze. Ez majd segít elnyugodnotok a kezelésmentes időszakban, és segít majd több és mélyebb alvásra lelnetek. Kezditek már érteni, micsoda hatalommal rendelkeztek e dolgok felett? Az egészségre adott válasz sok esetben a saját szervezetetek feletti kontrollban rejlik. 
   
  Biológiai rendszeretek lassanként felzárkózik korona csakrátok vibrációjához, s a többi csakra is hozzáigazítja majd saját rezgésszintjét. Arról is tudnotok kell, hogy ez időszak alatt az általatok kundalininak nevezett energia mozgása némiképp furcsának tűnhet, s itt ismét egy olyan érzéssel találjátok magatokat szemben, amit még soha nem tapasztaltatok azelőtt. A kundalini nem más, mint az az energiafajta, ami egyszerre érintkezik valamennyi csakrával, folytonos mozgást végez, míg a csakrák maguk statikusak. A kundalini megváltozott működése a tudatotokban megnyilvánuló nyugtalanságban, türelmetlenségben tükröződik. Olyan érzések támadnak bennetek, hogy hamarosan történni fog valami, tehát jobb, ha nem engeditek túl soká ellazulni magatokat. Jóllehet ez egy hamis vészreakció, mégsem tekinthetjük pusztán negatív dolognak, minthogy egyszerűen szervezetetek kémiai reakciójáról van szó. Vadonatúj érzésekkel, vadonatúj energiákkal kell megbarátkoznotok. Meg kell tanulnotok elengedni magatokat, s az új érzés hullámaival mozognotok. Mostantól ez számít majd normálisnak! 

   
  Vége a sötétségnek 

  Létezik egy további jellegzetesség, ami bár jelentéktelennek tűnhet, némi magyarázatot mégis követel. Az emberi, biológiai értelemben vett látásmechanizmus úgyszintén változáson megy keresztül, másnak tapasztaljátok majd, mint a régi energiaközegben. Biológiai rendszeretek az új energiákra hangolódik, minek következtében néhány, az asztrális síkra jellemző változást észlelhettek. Az emberi szem és az agy között fennálló biológiai kapcsolat lassan átformálódik, s átalakulások történnek magában a szemben és az agyban is. A következő tünetekkel kell majd számolnotok: ha lehunyjátok szemeiteket, még ha teljes sötétségben vagytok is, úgy találjátok, hogy valamiféle vörös fényesség van jelen, mintha csak égve hagytátok volna a lámpát a szobában. A megmagyarázhatatlan eredetű, finom vörösségen kívül geometriai minták is megjelenhetnek lezárt szemhéjatok mögött! Valójában semmi különös nincs ebben, csupán biológiai rendszereteknek a harmonizációs folyamatra adott természetes válaszreakciójával állunk szemben. 

   
  A vonakodó ellenség vagy 

  Vajon gondoltatok-e már magatokra úgy, mint valaki más ellenségére? Mindazok, akik magukba fogadták Kryon szeretettel átszőtt üzeneteinek lényegét, az efféle minősítést igyekeznek minél messzebbre elkerülni. Ami azt illeti, éppen az ellenkezője igaz rájuk. Ők a Föld legnemesebb mestereinek végtelen türelmét és szeretetteljes békességét kívánják birtokolni, s mi sem áll távolabb tőlük, mint hogy másoknak rosszat kívánjanak. 
   
  Alighanem csalódást okoz majd ráébrednetek arra, hogy az új energia fuvallatával való szárnyalás szemlátomást szembefordít benneteket számos vallási felekezettel. Az előző közvetítések alkalmával már ejtettünk szót arról a sajnálatos tényről, hogy a szeretet üzenetét hordozó vallásaitok közül némelyik olyan tantételeket mondhat magáénak, mely a közösségből kizár mindenkit, kivéve persze azokat, akik hajlandóak hitüket pontosan oly módon gyakorolni, amiként a vallási szervezet azt számukra előírja. Oly hatalmas félelem ébred majd az emberekben a Földet érintő átalakulások láttán, hogy e vallási szervezetek benneteket tesznek majd bűnbakká, s az ördög cimborájának fognak benneteket tekinteni. A dolog iróniája, hogy állításaik igazolásaként éppen a prófétáik által közvetített üzenetekre fognak hivatkozni. Számotokra persze senki sem biztosítja majd azt az előjogot, hogy a spirituális síkról felétek közvetített üzenetekre hivatkozzatok. 
   
  Eme vallási szervezetek tantételeiben, felfogásában nincs helye a változásnak, következésképpen nem is képesek elfogadni egy olyan nézetet, mely szerint a Föld élete nem ér olyan gyászos véget, mint ahogyan azt szent könyveik megjövendölték. Hívőik önelégült képpel ülnek a legrosszabbra várva, és a legkisebb toleranciát sem tanúsítják azok iránt, akik a Szellem üzenetét hordozzák, melyek azt hangoztatják, hogy gondolataitok révén sikerült bolygótok jövőjét átformálnotok. Még kultúrátok legmagasabb rendű vallásai sem tudnak majd mit kezdeni az új információval... így tehát ellenetek fordulnak, s megpróbálják elvetni üzeneteitek lényegét, s mondanivalóját semmisnek tekinteni. Ha kicsit közelebbről szemügyre vesszük a dolgot, világosan látszik, hogy saját üzeneteik a félelemből táplálkoznak, melyek arra intenek benneteket, hogy lelketek legbensőbb lényegének megmentése érdekében hatalmatokat, illetve egész lényeteket Isten rendelkezésére kell bocsátanotok... ám hogy ki, vagy mi az Isten, azt természetesen ők határozzák meg számotokra. Azután az embernek nincs más dolga, mint hogy a végre várakozzon. De vajon jól érzi-e magát ebben a szituációban? 
   
  És ti vajon mit tehettek ez ellen? Először is, soha ne azonosítsátok e vallási közösségek tantételeit magukkal a bennük hívő emberekkel. Önmaguk alkották meg tantételeiket önmaguk számára, s doktrínáik bizony a félelemtudatban gyökereznek. Hogy ők majd miként lesznek képesek a szeretettel összeegyeztetni mindezt, azt nagyon érdekes lesz meglátni, mert az igazsághoz tartozik az is, viselkedésükben olyan jellemvonásokat is fellelni, amik vajmi kevéssé illeszkednek doktrínáikhoz. Ha valaki odalép hozzád, és azt mondja: "Ide figyelj, nem tetszik az orrod!", számos lehetőség közül választhatsz. A szívedre veheted az előbbi kijelentést, s orrod védelmére kelhetsz. Ha így teszel, a sértegetőnek kétségtelenül sikerült párbeszédbe kényszerítenie, és sikerült rávennie arra, hogy részt vegyél az általa kikényszerített szópárbajban. Ám ne feledd, nem létezik olyan törvény, mely előírná, hogy valahányszor egy ember megszólít, arra neked is felelned kellene. A második lehetőség tehát egyáltalán nem válaszolni, s az ember mehet a dolgára, mintha mi sem történt volna. Ily módon a szeretet doktrínáját alkalmazod azokkal szemben, akik valami módon összeütközésbe kerülnek veled, ekként minden ehhez hasonló esetben learathatod saját személyes győzelmedet. 
   
  Másodszor, tartsátok tiszteletben azon jogukat, hogy saját szívük szabja meg, miben higgyenek, s becsüljétek saját hitvallásukat. Soha ne ítéljétek el őket gondolatban, még akkor sem, ha módszereik bosszantanak benneteket. Tartsátok szem előtt, hogy ők is egyenlők veletek, s ne feledjétek, hogy ti magatok segédkeztetek azon változások megtervezésében, melyek most a nézeteltérés okozóivá lettek. Később, ha majd szűk határok közé szorított doktrínáik realitásának fényében maguk is ráébrednek a bolygón zajló események rendkívüli jelentőségére, sokan fognak csatlakozni hozzátok. A szeretet az Új korszak tantétele, ami végső soron harmóniában lesz az összejöveteleik alkalmával, illetve a gyógyítások során megtapasztalt óriási eredményekkel. Végül sokan megértik majd, az egyetlen dolog, ami elválaszt tőlük benneteket, az a szervezet, amihez tartoznak, s a magukénak vallott elavult és mára már érvényét vesztett ismeretek. 
   
  Harmadszor, ne hozzatok létre hatalmas méretű szervezeteket tevékenységetek körül. Akkor működtök a leghatékonyabban, ha nagyszámú, ám folytonosan változó egyének csoportjával dolgoztok együtt. Ez a helyzet a legkevésbé sem alkalmas nagy szervezetek létesítésére, amikhez bizonyos létszámú tagság és hosszú távú felelősségvállalás szükséges. Éppoly hatékonyan működhettek egy, a szervezet számára otthont adó épület nélkül, mint azok, akik hatalmas szervezettel és nagy létszámú tagsággal bírnak. Az sem mellékes szempont, hogy ha nem rendelkeztek a neveteket magán viselő épülettel, meglehetősen nehezen felismerhető célponttá váltok azok számára, akik gazdasági és politikai hatalmuk révén igyekeznek majd tevékenységetek beszüntetését elérni. 
   
  A munkátokat sok minden segíti majd! A régimódi tőkefelhalmozás és a profit rendszere többé már nem állja meg a helyét. Az új módszerek ennél jóval spontánabbak, közvetlenebbek lesznek. Ez ugyancsak nehezen felfogható koncepciót jelent mindazok számára, akik még mindig ragaszkodnak a régi monetáris intézményekhez, pénzszerzési lehetőségekhez. Az új energiával a világgazdasági és a valóságos, egyéni szükségletek sokkal közelebb kerülnek egymáshoz. Megadatik számotokra minden, amire szükségetek van, méghozzá a szükség felmerülésének pillanatában. Az univerzum kincsestára kimeríthetetlen, s ti is részei vagytok a nagy tervnek. Szemtanúi lesztek, amint az elavult monetáris módszerek lassan, de biztosan tökéletes kudarcot vallanak. Lesznek, akik nagy meglepetéssel figyelik az átalakulásokat, az óriási épületek és szervezetek felett rendelkező emberek számára viszont hatalmas megrázkódtatást jelent majd. 
   
  Mindazoknak, akiknek gyógyítói vagy tanítói tevékenységük miatt valóban muszáj valamiféle épülettel rendelkezniük, azt tanácsolom, hogy szervezetüket igyekezzenek minél szűkösebb keretek között tartani. Ne feledjétek, tudatosságotok fénye semmiképpen sem evangélikus tantétel, mely másokat hozzátok csatlakozni késztet. A tiétek talán a legszemélyesebb hitrendszer, ami valaha e bolygó földjén létezett. A Szellem valódi csodája, hogy egyidejűleg számtalan emberhez árad ugyanaz az információ, s rengetegen jutnak - jóllehet egymástól függetlenül, és bármiféle (emberi) irányítás vagy támogatás nélkül - ugyanarra a következtetésre. Közösségetek nem tölt meg stadionokat, s nem kerültök a tömegmédia reflektorfényébe. Mindazok, akik "a gonosz" címkéjével bélyegeznek meg benneteket, aligha ismerik fel az új korszak szervezetének lényegét, mivel az olyan kommunikációs szinten valósul meg, amelyhez hasonlóval még sohasem találkozhattak. Eljön majd a nap, amikor egy helyen összegyűlve világméretű meditációban vehettek részt, noha erre az összejövetelre soha senki egyetlen meghívót sem küld senkinek. Ez is ama "távlatok" része, mellyel az új energia ajándékoz meg benneteket. 
   
  Még saját hitrendszereteken belül is találkoztok majd olyan emberekkel, akik visszautasítják az új energia üzenetét. Bosszúsak lesznek látván, hogy a régi, jól bevált eljárásmódjaik változást szenvednek, s egyáltalán nem örülnek annak a ténynek, hogy sokan önnön hatalmuk, saját lelki erejük birtokába kerülhetnek, amire a régi energiaközegben csak intuitíve volt lehetőségük. Bosszúságuk valójában egy próbatétel a számukra, ami elé épp az a tény állítja őket, hogy a régi energiaközegben bizonyos fokú látnoki képességekre vagy mélyebb megértésre tettek szert. A kihívás számukra abban rejlik, hogy képesek legyenek régi módszereiktől önként megválni, s a lemondás folyamatában erejüket a tízszeresére növelni! Becsüljétek meg őket, hiszen nagyrészt az ő munkájuknak köszönhető, hogy a bolygó oly sokat változott, oly rövid idő alatt! 
   
  Amint e sorokat olvasod, emlékezz arra, hogy ez az információ most az egész emberiség rendelkezésére áll, még azok számára is jelenvaló és elérhető, akik egyáltalán nem hisznek benne! Születéseteknél fogva megillet benneteket ez a jog. Megküzdöttetek érte, és kiérdemeltétek a lehetőséget, hogy az új információ a rendelkezésetekre bocsáttassák, s a kezetekben nyugszik a lehetőség, hogy a körülöttetek zajló események fényében fontolóra vegyétek mondanivalóját. Néhányan félredobják, néhányan megragadják. Ám az ismeretek birtoklása nem pusztán néhány kiválasztott előjoga. A Szellem azt kívánja, minden ember értesüljön róla, és hogy magukba tekintve, saját belső hangjuk súgja meg, az üzenetet igaznak tekintsék-e vagy sem. Amikor így tesznek, az a részük, mely maga az Isten, rájuk kiált, figyelmeztetve őket, hogy rendkívül közel járnak ahhoz a dologhoz, amiért voltaképpen a Földre születtek. E szent pillanatokban sokan könnyek között borulnak a földre, hogy a felismerésért hálát rebegjenek, majd továbblépve örömmel és lelkesedéssel ölelik magukba az új energiát. A csíra-félelem következtében, melyről múltbeli üzeneteimben (első és második kötet) már tettem említést, sokan harcolnak majd az élmény nyomán bensőjükben kibontakozó érzések ellen, s elmenekülnek előlük. 
   
  Azokat, akik megfutamodnak a kihívások elől, a Szellem éppoly nagy szeretettel övezi, mint azokat, akik helytállnak. Ez a bolygó a szabad akarat és a be-nem-avatkozás földje. Meghatározott élet-terv szerint érkeztek ide, cselekedeteitek azonban mindenkor a MOST pillanatában zajlanak. Senki sem ítélkezik felettetek, hiszen a Szellem, a Lélek tudatosságának részét alkotjátok, az Isten tudatosságának parányi, de kicsinységében is isteni részeként születtetek a Földre. A világegyetem még a legszkeptikusabb embereket is nagy megbecsüléssel illeti, pusztán már csak azért is, mert ezekben az időkben a Földön tartózkodnak. Nem ítélkezni jöttünk; azért vagyunk itt, hogy a Föld és az emberiség szolgálatára legyünk olyan ismeretek átadása révén, melyek az Új korszakban bekövetkező átalakulásokról tudósítanak benneteket. 

  Őszinte szeretettel: 

  Kryon

  AZ EMBERI LÉLEK ALKÍMIÁJÁVAL KAPCSOLATOS KÉRDÉSEK 
   
  MÁSODIK FEJEZET 

   
  A szerzőtől... (ismét) 

  A következő oldalakon ismét a kérdés-felelet formátumot követjük, ezúttal azonban az olvasók illetve a szemináriumok résztvevőinek kérdései kerülnek tárgyalásra. Olykor egyes kérdések megválaszolásához a magam bölcsessége nem bizonyul elegendőnek, így egy, a megkönnyebbült sóhaj kíséretében örömmel tolmácsolom azokat Kryon felé. 

  Kérdés: Hogyan lehetséges megkülönböztetni (ha lehetséges egyáltalán) a Kryon-olvasókat a bolygót jelenleg benépesítő lelkek milliárdjai közül? Elképzelhető, hogy gyógyítók és tanítók vagyunk azon egyszerű ténynél fogva, hogy ugyanazon szellemi család idősebb tagjait alkotjuk, vagy pedig valamiféle, a tanulás folyamatában segédkező, szolgálatot végző entitások egy csoportjába tartozunk, akik máshonnak érkeztek a Földre? Bármi legyen is a válasz, tudnál-e több felvilágosítást adni az öngyógyítás, valamint a Föld gyógyítását célzó törekvések között fennálló különbségről? 
   
  Válasz: Mindazok, akik jelen pillanatban Kryon szavait olvassák, valóban különleges, ám semmiképpen sem karmikus csoportot alkotnak. Tagjai közé azok tartoznak, akik az évszázadok során már végighaladtak karmájuk nagy részén, hogy elérkezzenek ehhez a pillanathoz, melyben a legbiztosabban megragadhatják önnön lényük valóságát. Tehát nem véletlen, hogy közületek igen sokan felismerték fontosságukat a bolygó, valamint a körülöttük élők számára, s e felismerés nyomán egyszeriben önzetlen és segítőkész emberekké lettek. Tudatában vagytok a Szellem létezésének, ám olyan módon, ahogyan a többiek közül senki sem. Következésképpen a Föld iskolájában a felsőbb tagozatokat képviselitek, mivel már jóval több házi feladatot oldottatok meg. A felsőbb tagozat nem azt jelenti, hogy a dicsőség fényében fürödtök, netán planetáris hírnévvel bírtok, sokkal inkább arra vonatkozik, hogy mélyebb szellemi meglátásokkal és nagyobb bölcsességgel rendelkeztek. Az elsők között fogadjátok magatokba az Új korszak adományait, mivel abban a helyzetben vagytok, hogy felismeritek, megértitek az univerzum által felkínált lehetőségeket, s képesek vagytok észrevenni a körülöttetek zajló változásokat. 
   
  Az emberek a Földön valóban egyenlőnek születnek; mégis, ha körülnézel, kétségkívül úgy találod, hogy egyesekhez kegyes volt a sors, míg másokat ezernyi bajjal sújtott. Látod, hogy némelyek előtt a lehetőségek tárházának kapuja nyílik meg, míg mások előtt az ajtók zárva maradnak. Még nehezebb azokra tekintened, akik látszólag véletlenül, a sors különös szeszélye folytán háború, vagy ellenségeskedések sújtotta területre születtek. Mégis azt kell mondanom, minden ember egyenlőnek teremtetett. Az egyenlőség az univerzummal kötött megállapodásotokban rejlő lehetőségekre vonatkozik, más szóval, azt jelzi, hogy az idők során mihez kezdtetek, hogyan éltetek a rendelkezésetekre álló lehetőségekkel. Ha háború sújtotta területen élő emberekre tekintesz, olyan entitásokat látsz magad előtt, akiket életek során felgyülemlett karmikus burkok öveznek. Ugyanakkor egy, a tanulási folyamat megteremtését célzó tervezet képe is kirajzolódik előtted, melyet ők maguk terveztek meg, hogy saját ösvényükön előbbre léphessenek. Ennélfogva, az emberi egyenlőség koncepciója a Földön sokkal inkább hosszabb távlat, semmint egyetlen életre vonatkozó jellegzetesség. A gyógyítással, metafizikával, ezotériával foglalkozók voltaképpen ugyanazokon a próbatételeken estek keresztül, mint a többiek, igaz, jóval gyorsabban haladtak át lehetőségeik kapuján, és sikeresen sajátították el az egyik leckét a másik után. 
   
  Éppen ezért, nem mondhatjuk, hogy a ti csoportotok a többiekétől eltérő örökséggel rendelkezik, s hazugság volna azt állítani, hogy egy elit csoport tagjai vagytok, mely különleges céllal érkezett a Földre. Mindannyian ugyanazokat a szerződésetekben rejlő lehetőségeket hordozzátok magatokban. Ám ti vagytok azok, akik a leggyorsabban mozogtok, habár valamennyien ugyanabból a magból származtok, mint a többiek. 
   
  Kérdésed második részét igen érdekesnek találom. Azt kívánod megtudni, mi a különbség az öngyógyítás, valamint a bolygó felé irányuló gyógyítási törekvések között. Egyáltalán nincs különbség. Az egyik megteremti a másikat. Értsétek meg, nem létezik választás a kettő között. Ha úgy határozol, hanyagolod az öngyógyítást, és egész figyelmeddel a bolygó felé fordulsz, kudarcot fogsz vallani. Ha azonban magadra koncentrálsz, a bolygó gyógyítása a saját gyógyulásoddal egyidejűleg, önmagától bekövetkezik. Lényegében az emberi önfelismerés és belső fejlődés alkotja a planetáris változások mozgatórugóját, hiszen, mint már számtalanszor rámutattam, a Föld ti magatok vagytok. Éppen ezért úgy felel a bennetek zajló benső, tudati változásokra, miként egy testrész, vagy egy szerv reagál az egész szervezet közérzetére, egészségi állapotára. Amint egyre tökéletesedtek, ösvényeteken egyre előrébb haladtok, s a Szellem adományait magatokhoz veszitek, úgy egyre nagyobb betekintést nyertek az új, fizikai síkon megvalósítható, planetáris szintű gyógyító eljárások, és a harmonikus együttélés lehetőségeinek lényegébe. Éppen az elmúlt 50 év történései szolgálnak bizonyságul erre: amint önmagatokon dolgoztatok, a Föld egyre békésebb jelleget öltött magára, ami egyre nagyobb politikai és környezetvédelmi tudatosságban nyilvánult meg. Bensőtökön munkálkodva kormányokat döntöttetek meg, s milliók ébredtek tudatára olyan környezeti problémáknak, melyek felett elsiklott a tekintetük azelőtt. Minden változás az emberi szívekben és elmékben született, azokéban, akik következetesen végighaladtak a karmájuk által kiszabott ösvényen, s közelebb kerültek a megállapodásukban foglalt lehetőségekhez. 
   
  Ha legközelebb önzőnek érzed magad, pusztán mert a Szellem azt kívánja tőled, hogy egyedül önmagaddal foglalkozz, gondold át még egyszer, s próbáld megérteni, belső fejlődésed milyen befolyással lehet az egészre. Személyes hozzájárulásod nem csupán egy a sok közül; minden egyes ember olyan, mint egy pillér a hatalmas épületben. Minél többen valósítják meg önmagukban az átalakulásokat, az épület annál erősebb támasztékra lel. 

  Kérdés: Nagyra becsülöm Kryonnal kapcsolatos munkásságodat, s szeretnék is hinni minden szavadban, ám nem tehetek róla, de úgy érzem, egyfajta elkendőző megközelítést alkalmazol egy rendkívül bonyolult problémával szemben. Amint körülnézek lakóhelyemen, Los Angelesben, a leghalványabb jelét sem látom az általad emlegetett tudatszint-emelkedésnek. Ami azt illeti, leginkább haragos indulatokat és erőszakot látok magam körül. Hogyan egyeztethető mindez össze azzal, amiről beszélsz? Számomra nagyon úgy tűnik, hogy Kryon szavai nem illeszthetők bele abba a valóságba, melyet magam körül tapasztalok. 
   
  Válasz: Tisztában kell lennetek vele, hogy amikor a Föld vibrációja megmérettetett és ugyancsak magasnak találtatott, a vártnál egy egészen más jövőre készen, az egyáltalán nem azt vetítette előre, hogy mindenki hirtelenjében boldoggá és egészségessé fog válni. A mérés maga a megállapodás teljesítésének mértékét állapította meg, s ezáltal a jövőtökben rejlő lehetőségeket. Az univerzum úgy találta, érettek vagytok arra, hogy a következő tanulási fokozatra lépjetek, ám ez nem azt jelenti, hogy az iskolát már el is végeztétek. 
   
  Szó sincs erről. A fordulat az emberiség egészét érintő elmozdulás kezdetét jelentette, egy olyan változásét, mi sokakban éppen hogy a düh és a harag érzetét erősíti fel, ahelyett, hogy elcsitítaná azt! Amikor a "Fény Harcosainak" nevezünk benneteket, nem érzitek-e, hogy e szavak valamiféle küzdelem szükségességét sejtetik? Ez esetben a harc az új energia által hordozott szellemi felvilágosodás és a régi energiaközegben rejlő konokság és önfejűség között folyik. Ez alatt a régi energiával átszőtt számtalan egyén küzdelmét kell érteni, akik félelmükben reszketve húzódoznak attól, hogy az új energia paradigmájába lépjenek. Az ütközet tehát a személyes fejlődés vagy a személyes önmegtagadás között zajlik... és bármily meglepő, azt kell mondanom, hogy pont az önmegtagadás útja fog a józanabb emberi ösvénynek tűnni! 
   
  Ha szétnéztek magatok körül, minden bizonnyal úgy találjátok, hogy a kontraszt, ha lehet, még élesebb a fény és a sötétség között, mint azelőtt, ahelyett, hogy valamilyen szintű javulást észlelnétek. Sokakat épp ez a tény fog arra bírni, hogy lakóhelyet változtassanak. Sokan egyszerűen képtelenek lesznek alacsony vibrációjú helyen élni olyan emberekkel, akik szemlátomást nem akarnak az átalakulások részesei lenni. Azt mindenesetre jó, ha szem előtt tartjátok, egyáltalán nincs szükség arra, hogy a felvilágosult szellem hordozóiként a hasonlókkal térbeli síkon is egy közösséget alkossatok. Ez az idejétmúlt koncepció ezután már aligha fog működni! Próbáljátok csak meg, és majd meglátjátok, miért. Feladatotok nem más, mint a bennetek lakozó Isteni lényeget a számotokra legmegfelelőbb helyre vinni, s minden tekintetben normális életet élni olyan emberek környezetében, akik szintén készen állnak az elmozdulásra. Ez az egyik oka annak, hogy a világegyetem a semleges gondolatmintát a rendelkezésetekre bocsátotta, hiszen segítségével képesek lehettek együtt élni olyan emberekkel, akiknek szükségük van arra, hogy a ti példátokból erőt merítsenek. Hogy a csatát megnyerjétek, mindenképpen az emberi kultúra főáramában kell maradnotok. Másoknak is meg kell ismerniük az általatok elért eredményeket, így jó esetben ők is tudatára ébredhetnek, hogy ők is birtokában vannak ugyanannak az energiának. Ezáltal a bennük lezajló változások katalizátorai... ti magatok lesztek! 
   
  Még csak nem is kell nagy erőfeszítéseket tennetek, hogy akár egy egész területet gyökerestül átformáljatok. Még városaitok legsötétebb, legdurvább területeit is képes egy maroknyi felvilágosult szellemiségű ember változásra kényszeríteni. Az elköltözés helyett sokan inkább a helyben maradást választják majd, s azt, hogy ők maguk formálják át környezetüket. Hasonlóképpen járnak el, mint a gyógyítók, akik rettegett járványok kitörése idején maradnak és gyógyítanak. Míg mások megmenekülésük érdekében - tegyük hozzá, bölcsen - a távozás mellett döntenek, addig az elszánt gyógyítók nem csak hogy nem fertőződnek meg, hanem sokakat a gyógyulás útjára segítenek, és sokszor még a járvány terjedését is sikerül megállítaniuk. Te vajon melyik csoportba tartozol... azok közé, akik más helyen kívánnak letelepedni, vagy azok közé, akik maradnak, s környezetüket kívánják úgymond meggyógyítani? Bízd a döntést ösztönös megérzéseidre, és ne rendezz túl nagy drámát az ügy körül. Már beszéltünk arról, hogy saját ösvényetek biztosítja a lehető legmegfelelőbb helyet a számotokra. Ez az a hely, ahol a megállapodásodban foglaltak megvalósulhatnak. Majd meglátod, teljesen nyilvánvaló lesz a számodra! 
   
  Meglehet, mielőtt közléseim igazságát elfogadnád, bizonyítékok után kutatsz a világban zajló változásokra. Ha ez valóban így van, ugyancsak sokáig fogsz a puszta megfigyelő pozíciójában maradni. Ha azonban felismered saját szerepedet az egész folyamatban, cselekedeteid, munkád, teljesítményed éppen azokat a változásokat fogja magával hozni, amelyeket a világban akarsz megfigyelni! Igen, ilyen az emberi természet, a tétlenkedő munkások közül először mindig fel kell állnia és dologhoz látnia egynek, hogy a többiek is kövessék; máskülönben mindannyian ellustálkodnák az egész napot. Így tehát éppen te vagy a katalizátora annak az átalakulásnak, amit a világban óhajtasz felfedezni. Semmi sem történik mindaddig, míg te magad nem változol először. Ne várj arra, hogy előbb mások lássanak neki a munkának. Jóllehet számítunk rád feladatod teljesítésében, de megadjuk a megoldáshoz szükséges eszközöket is. 

  Kérdés: Az új energiaközegben való létezés leegyszerűsíthető-e arra a tényre, hogy a félelem vagy a szeretet határozza meg döntéseinket? Ha igen, akkor, mivel a fejlődő egyén így vagy úgy, de tanulni fog, mik lesznek a két egymástól gyökeresen eltérő ösvény gyakorlati következményei? 
   
  Válasz: Az új energia egyik jellegzetessége a félelmen alapuló döntés hiánya lesz. Az Új korszak vívmányai közül kétségtelenül ez lesz a legáltalánosabb változás. Az öntudat, a fejlett önismeret minden emberben képes lesz felismerni a benne lakozó Isteni lényeget, s gondolkodását erre az alapra helyezi. A szeretet válik az élet, a döntéshozatal, a munkavégzés elsőrendű mozgatórugójává. Voltaképpen a felelősségtudat húzódik meg az egész logikája mögött. Ha egyszer már fény derült az igazságra, s az ösvény szentesítve lett, a félelem megszűnik az új korszak embere mindennapi életének szereplője lenni. Ez valójában az emberi szellem alkímiája, a félelemből a szeretetbe vezető út pedig maga az alkímiai folyamat. 
   
  Igazán nem nehéz válaszolni a kérdés második részére. A félelmen alapuló döntések ugyancsak gyenge eredményeket hoznak az új energiaközegben... újra meg újra. A szeretetben gyökerező elhatározások ezzel szemben a felfedezés új dimenzióiba emelik az embert. Következésképpen a kibontakozó személyiség (aki felelősséget vállal minden vele történő eseményért) mindkettővel megpróbálkozhat, s az eredmények majd magukért beszélnek. Nem kell sokáig várni, s a félelmen alapuló döntéseket, mint kilátástalant és hiábavalót végleg elvetik majd. Már számos alkalommal tettem említést a Szellem adományairól. A semleges gondolatminta csupán egy közülük. A világ működéséről szóló tudás, illetve a világegyetemmel való együttes teremtés további lehetőségeket hoz létre számotokra. Egyedül ez a két adomány képes drasztikusan és mindörökre átformálni egy ember életét. A szándék a kulcs, s a megfelelő körülmények biztosítják a jóváhagyást. Sok ember áll már készen arra, hogy egészen másfajta életet éljen, mint azelőtt, egy félelemtől és aggodalomtól mentes, felszabadult életet. Mi csupán arra várunk, hogy felpillantsatok a benneteket övező negatív dolgok tengeréből, melyek a múlthoz láncolnak benneteket, s fontolóra vegyétek a felétek áradó új információt. Vessétek alá intuíciótok mérlegelésének. Tegyétek próbára, hogy vajon visszhangozza-e lelketek. Ha vallásosak vagytok, kérjétek Istent, hogy mutassa meg számotokra a választ. Azután döntsetek felőle. 

  Kryon

  "12:12" 
   
  ÉLŐ KÖZVETÍTÉS DEL MAR 1994 DECEMBER 
   
  HARMADIK FEJEZET 

   
  A következő élő közvetítés átiratán kisebb módosításokat hajtottunk végre: további szavakkal és gondolatokkal egészítettük ki a szöveget, hogy az írott változatot világosabbá és érthetőbbé tegyük. 

  Üdv mindenkinek, Kryon vagyok a magnetikus erőterekből. Először is, néhány percet azzal fogunk tölteni, hogy a kívánt energiaszintre hozzuk ezt a termet. Sokan vannak közöttetek, akik már felvilágosult szellemiséggel érkeztek közénk, akik jól ismerik ösvényüket, és készen állnak a változásra. Nekik csupán annyit mondok: "álljatok készen", mert minden, amit kívántok, máris a tiétek! 
   
  Sokan vannak közöttünk ma este, akik azért jöttek el, hogy egy óriási eseményt ünnepeljenek, s hogy erről a nevezetes és rendkívüli eseményről még több információt szerezzenek. Azt is el szeretném mondani nektek, hogy a szándékotok az, ami számít, a szándék minden! Csupán szóba kell foglalnotok azt, s máris feltöltődtök az új energia áramával, a szeretettel, akár a többiek, akik az átalakulás útjára léptek. S ekkor ti is magatok körül érezhetitek a Szellem ölelő karjait. Ma este teljesen átformálódhattok, a Föld nem gördít akadályt elé, hiszen méltán kiérdemeltétek. Van közöttetek néhány ember, aki tudatában van annak, hogy a szavaknál jóval több kerül ma este átadásra, mivel olyan energiák áradnak át hozzátok, melyet mi a harmadik nyelvnek nevezünk, s amelyet a mellettetek ülő facilitátorok továbbítanak felétek. Ne feledjétek, tudjuk, kik vagytok, ismerünk benneteket. Talán azt gondoljátok, hogy a véletlen események láncolata vezetett el benneteket idáig. Mi azonban azt mondjuk, nem így áll a helyzet, mert egy előzetes megállapodás értelmében mindannyiatoknak találkozója van itt ma este. Ne habozzatok hát kihasználni az előttetek feltáruló lehetőségeket. 
   
  Most pedig ehhez a nevezetes dátumhoz vezető eseménysorról ejtenék néhány szót. 1987. augusztus 16-a rendkívüli napot jelentett a Föld számára. E napon a Föld megmérettetett; s a fátyol túlsó oldalán létező lények legnagyobb meglepetésére és örömére úgy találtuk, hogy bolygótok jóval nagyobb energiaszinttel rendelkezik, mint az várható lett volna. Ez a fordulópont jelentette a kezdetét annak az eseménynek, amely felett most 12:12-én örömünnepet ültök. Mert e nap nélkül, és a megméretés nélkül, bizony semmi sem úgy történne, amiként azt most tapasztaljátok. A Föld drámai változásokon ment keresztül az utóbbi ötven évben, s ez adott okot az univerzumban felzendülő hatalmas örömujjongásra. Ez volt az a nap, amelyen a Kryon elhívatott. Ez volt az a nap, amikor a vezető mestereket szólították, s minden entitás szerte a világegyetemben értesült a fordulatról. Nem kisebb dologról volt itt szó, mint hogy valamennyiünk jövője átformálódott. Talán nem látjátok világosan, miként változtathatta meg a Föld sorsa az egész világegyetemet, de bizony megtette! Azután megérkeztünk, hogy elősegítsük az átalakulásokat, melyeket ti magatok indítottatok útjára magatok számára, s úgy találtuk, hogy az emberiség készen áll az új energia befogadására. A történések, ha lehet, még gyorsabb egymásutánban követték egymást, mint azt egyáltalán elképzelni tudtuk volna, és a mi feladatunk volt ezt az átmenetet az emberiség számára megkönnyíteni. 
   
  Azután 1992. január 11-én következett be az emberiség történetében valaha is lejátszódott legmegdöbbentőbb esemény. Az általatok 11:11-nek nevezett napon a világegyetem egy különleges kódot bocsátott az emberiség egészének rendelkezésére. A kód minden egyes emberhez eljutott, mely emberi nyelven szólva hozzávetőleg a következőket közölte biológiai szervezetetekkel: "Átformáljuk a dolgokat, feltárunk előtted egy különleges kaput, s lehetővé tesszük, hogy besétálj rajta." Meglehet, hogy ez fületeknek némiképp fellengzősen hangzik, s az is lehet, hogy a fantázia szüleményének tartjátok, én mégis be szeretnék számolni arról, hogy egész pontosan mi is történt azon a bizonyos napon. A hozzátok eljuttatott kód magnetikus jellegű, s nem nehéz kitalálni, hogy e pillanatokban miért éppen a mágneses erők mestere beszél hozzátok. A kódot a Föld mágneses hálójának erővonalai továbbították minden emberhez, beleérve azokat is, akik még meg sem születtek. Erre persze azt mondhatjátok: "Én itt voltam akkor, mégsem éreztem semmit." De én azt felelem: képzeljétek el magatokat egy hosszú folyosón állva, amely az életetek folyamát képviseli. Valahol lent a sötétségben, évekkel távolabb attól a ponttól, ahol most tartózkodtok, némán feltárul egy ajtó... de micsoda ajtó az! Ti azonban semmit sem éreztek, semmit sem hallotok, ám biológiai illetve magnetikus lenyomataitok érzékelik az ajtó feltárulását, mert hiszen vele óriási lehetőségek nyílnak meg szellemetek előtt! Lehetőségetek nyílik belépni egy olyan csodálatos helyre, amely azelőtt hét lakattal volt lezárva előttetek. 
   
  Az ajtón keresztül új korszakba léptek, s az ajtó azért tárult fel előttetek, hogy fejlődésetek végén elérjétek azt az állapotot, amit mi szellemi felemelkedésnek neveztünk el. Hogyan lehetséges mindez? - kérdezhetnétek. Most először informállak benneteket arról, hogy minden ember rendelkezik egyfajta, a biológiai szervezetet beburkoló magnetikus kódrendszerrel. Ezek a magnetikus vezetékek kódolt üzeneteket továbbítanak biológiai szervezetetek, még pontosabban DNS-etek felé. Minden egyes biológiai vezetékhez két bipolárs magnetikus vezeték van hozzárendelve (összesen 12). Lényegében ez a rendszer alkotja a tudati lenyomatot és ez határozza meg dualitásotok mértékét. Tudósaitok meglehetősen nehezen fognak a nyomára bukkanni, mi mindenesetre a rendelkezésetekre bocsátunk majd néhány kulcsot a jövőben, melyek bizonyítékkal szolgálhatnak a létezésére. Így történt tehát, hogy a mágneses erővonalak elmozdulása átformálta tudatosságotokat és képességeiteket. A mágneses háló kommunikációs kapcsolatban áll a magnetikusan kódolt üzenetekkel, amelyek viszont biológiai rendszeretek felé közvetítenek információkat és lehetővé teszik az átalakulásokat. 
   
  Tudtátok-e, hogy testetek az örök élet lehetőségét hordozza magában? Tudtatok-e róla, hogy biológiai rendszeretek képes önmagát folyvást megújítani? Tisztában vagytok-e vele, hogy sejtjeitek és szerveitek túlnyomó többsége végtelen és örök életre született, de legalábbis hosszú korszakokra... s hogy folyamatosan regenerálódnak? Akkor viszont miként lehetséges, hogy megöregedtek, majd végül a földi világból távozni kényszerültök? Mi történik itt? - kérdezhetnétek? A magnetikus lenyomat tehető felelőssé a DNS-sel való kommunikációért, s az általatok halál-hormonnak nevezett kemikáliák kiválasztásáért. Ez az energiakód útját állja a regenerációs folyamatnak, enyhe hiányt idéz elő a kozmikus energia áramlásában, ami azután az emberi szervezet öregedését idézi elő. Mindez azonban nagyon is jól van így, pontosan úgy alakul minden, ahogyan ti magatok megterveztétek. Ez a folyamat voltaképpen az inkarnáció és a karma működését segíti elő, hiszen folyamatosan alávet benneteket a halálnak és az újjászületésnek, inkarnációról inkarnációra előmozdítva a bolygó rezgésszintjének megemelkedését. Most azonban ez a kód az előttetek megnyílott lehetőségek részeként lassan kiiktatásra kerül. 
   
  Mindezek hallatán felmerülhet bennetek a kérdés: "Hogyan lehetséges az, hogy tudományunk még nem fedezte fel ezt a jelenséget?" A múltban talán úgy gondoltátok, hogy a mágnesesség a sugárkezeléshez hasonlóan kárt tesz az emberi sejtekben. Ez azonban nem igaz, a mágneses erő csupán olyan parancsokat közvetít a sejtekhez, melyek megváltozott működésre késztetik őket. Hogy megbizonyosodhasson efelől, tudományotoknak olyan kísérleteket kellene végeznie, mely során a sejteket különféle kisméretű mágneses mezők hatásának teszik ki. Biztosíthatunk benneteket, hogy ezen körülmények között a sejtek olyan kemikáliákat fognak kiválasztani, amelyekhez hasonlókkal még soha nem találkozhattatok azelőtt. Néhány sejt rendkívül gyors növekedésnek indul majd. Nem pusztulnak el, nem sérülnek meg, ám a mágneses mező hatásának kitéve másképpen kezdenek el viselkedni. Most már tudjátok, hogy az atlantiszi Megújhodás Templomának semmi más célja nem volt, mint a mágneses mező hatásával manipulálni! A templom lényegében egy mágnesességet generáló szerkezet volt, amely módosulásokat idézett elő a célszemély magnetikus lenyomatában. A mágneses utasítások megsemmisítették a halál-hormont és további három, a fiatalság virágzásában eltöltött évet biztosítottak az ember számára, mígnem a három év elteltével a lenyomat visszarendeződött eredeti működésére. Ezért élhetett Atlantisz elit lakossága oly hosszú életet, s ez szolgál magyarázattal arra, hogy rabszolgáik miért nem részesülhettek ebben az áldásban. Mert a technológiát, mint arra az előző közvetítések alkalmával már rámutattunk, nem osztották meg velük. 
   
  1994. április 23-án kezdődött meg a mágneses erővonalak elmozdulása, s tulajdonképpen a mai nappal ért véget. Tudnotok kell róla, hogy azelőtt úgynevezett helytartók tartották egyensúlyban a bolygó energiáját és vibrációját. A mágneses háló rendszere részben a napenergia hajtóművét alkotja. Ha képesek lesztek felismerni a napszelek rendkívüli jelentőségét és azoknak a háló rendszerére gyakorolt hatását, jóval több tudással rendelkeztek majd erről a bizonyos gépezetről is. Az egyensúlyt fenntartó entitások már a kezdetek óta veletek vannak a Földön. Bizonyára tisztában vagytok vele, hogy kezdetben még nem népesítette be ilyen nagyszámú embertömeg a bolygót. Az emberi energiaösszeg növekedésével egyidejűleg az egyensúlyt biztosító entitások száma fokozatosan csökkent. Ám a leghatalmasabb erővel bíró entitások mindvégig itt maradtak, mivel a Földnek szüksége volt rájuk, hiszen a régi energiaközegben segítségük nélkül az emberiség soha nem lett volna képes az egyensúlyt megtartani. Ez a helytartó entitás-csoport azonban 1994. április 23-án indulóban volt a Földről! 
   
  Nagy örömmel keltek útra, tudván, hogy távozásuk valami nagyszerű és csodálatos dolog kezdetét jelenti egyben: a Föld bolygó különleges képességek, lehetőségek birtokába kerül, s valami olyasmi bontakozik itt ki, amit mi független élettérnek neveztünk el. Az átalakulások megszabadítanak benneteket egy olyan lenyomat béklyójától, amely már hosszú korszakok óta hozzátok van láncolva, s bámulatos adományokat és lehetőségeket nyújtanak az emberiség számára. Ez az időpont volt tehát a fáklya átadásának napja, amelyet sokan megéreztek, sokan ünnepeltek, hiszen látnokaitok megjövendölték e dicső nap eljövetelét. Elsőként a megméretés történt meg, majd az átkódolás következett, végül a tulajdonképpeni aktív művelet zajlott le; s az események eme hármas láncolata bolygótokat végérvényesen átformálta. 
   
  Ha megfigyelitek, ezek a történések egyre gyorsuló ütemben követték egymást. Az első esemény 1987-ben, a második 1992-ben, a harmadik 1994-ben zajlott le, míg végül elérkezünk a mai naphoz, a 12:12-es fordulathoz. Minden bizonnyal ráébredtetek már arra, hogy az eseménysor matematikája nem lineáris mintát követ, mivel a fejlemények egyre gyorsabb egymásutánban következnek egymásra, és ez a jövőben is hasonlóképpen fog folytatódni. A 12:12-es fordulat voltaképpen nem más, mint függetlenségetek napja. Ez az az időpont, amikor az utolsó egyensúlyt biztosító entitás is maga mögött hagyja a Földet. A helytartók létszáma ezt megelőzően 144 ezerre rúgott. Ez a 144 ezer entitás most benneteket tesz meg munkája örökösévé, nektek adják át a kihívást és a lehetőséget, mert közületek 144 ezer ember jut majd energiájuk örökébe! És pontosan 144 ezret tesz ki azon embereknek a száma, akik a spirituális felemelkedés útjára kívánnak lépni. A spirituális felemelkedéshez szükséges energia pedig épp a bolygó egyensúlyának fenntartásához szükséges mennyiséget képviseli, azonkívül a további rezgésszint-emelkedést is lehetővé teszi. A 12:12 tehát a fáklya továbbadásának befejező időpontját jelenti, s kiteljesíti az új energia áradását. Az új korszak valóban megérkezik... a felemelkedett szellem és csodálatos képességek kibontakozását hozza el minden ember számára, aki most ezeket a szavakat hallja vagy olvassa! 
   
  Megértem, ha erre azt mondjátok, "Nem szükségképpen figyeltem fel bármiféle változásra az utóbbi időben. Már régóta itt vagyok, s nekem úgy tűnik, nem sok minden változott." Arra szeretnélek bátorítani benneteket, hogy olyan távlatokból szemléljétek az eseményeket, ahonnan a Szellem teszi, s ahonnan megláthatjátok az eltéréseket, amelyek bár aprók és finomak, mégis arról árulkodnak, hogy már az utóbbi tíz évben is jelentős változások álltak be tudatosságotok tekintetében. 
   
  Számos médium közvetített hosszú éveken keresztül olyan információkat, melyek a Föld pusztulását vetítették előre. Már csupán 6 évetek maradt az ezredfordulóig. (A könyv 1994-95-ben íródott.) A jóslatok értelmében mostanra már bolygótok egy igen fontos területének vérben kellene fürödnie. Ám ha ellátogattok a helyszínre, úgy két országot találtok ott, amelyek nem hogy vérben nem fürödnek, de egymással vízügyi információkat osztanak meg, s közös gátak létesítését fontolgatják, emellett nagykövetség kapuit kívánják megnyitni egymás országaiban. Vajon felfigyeltetek-e ezekre a változásokra? 
   
  Létezik négy ország ezen a bolygón, amelyek jelenlegi miniszterelnökei nemrégiben még az előző diktatórikus rezsim fogságában, saját hazájuk sötét börtönében sínylődtek. Mi történhetett, hogy ismét politikai magasságokba emelkedtek? Vajon mit sugall ez nektek korszakunkban megnyilatkozó tudatosságról, toleranciáról? Észrevettétek? 
   
  Az új korszakkal elérkező energia toleranciát hoz magával, s a tárgyaló felek türelemmel és lelkiismeretes komolysággal közelítenek egymás felé. Noha a felvilágosult szellemiségnek nevezhető szintet egyelőre még nem érték el, az új energia azért már ezekben a vezetőkben is érezteti a hatását. Ha végigtekintetek bolygótok földjén, észre kell vennetek, hogy a globális megsemmisülés fenyegetésétől néhány éve olyan konstelláció felé távolodtatok, melyben a "világégést" pusztán néhány helyi törzs csatározása képviseli. Ezek a törzsek egy ideig még háborúskodnak egymással, az új energiaközegben azonban győzelem helyett csupán szomorúság és szerencsétlenség juthat nekik osztályrészül, mígnem végül ők is belefáradnak a hadakozásba, és teljesen felőrlik magukat a folyamatban. 
   
  Kedves barátaim, a következőkben egy példázattal szeretnélek megörvendeztetni benneteket. Partnerem a közvetítésnek ezt a részét élvezi leginkább, mivel élénken látja és átérzi a történet minden részletét. Mielőtt azonban belekezdenénk, hadd hívjam fel a figyelmeteket ismét arra, hogy partneremen keresztül a Szellem szava szól hozzátok. A Szellem sohasem változik, igazsága mindig kristálytiszta és áttetsző marad. A "vagyok" szó felhangzása jelentőségteljes lesz számotokra, hiszen a Szellem azon esszenciáját képviseli, melyben mindannyian osztozunk. 

   
  Dávid, az indián története 

  Élt egyszer egy szigeten egy indián, akinek Dávid volt a neve. A sziget, melyen hősünk élt, jó sziget volt, gazdag volt az erőforrásokban. Dávid a sziget uralkodócsaládjának leszármazottja volt, nagyapjában a törzs volt főnökét tisztelték. Dávidnak jó élete volt a szigeten, az élelem bőséggel termett, megvolt mindene, amire szüksége lehetett. Dávid és törzse virágzó jólétben élt hosszú éveken keresztül. 
   
  A szigetet azonban egy furcsa jelenség övezte, egy hatalmas, meglehetősen vastag ködfelhő ölelte körül, mely úgy három mérföldre feszült a sziget partjaitól. Teljesen körülfogta a szigetet, de mivel sohasem húzódott a partok közvetlen közelébe, a nappalok derűs napfényben teltek a szigeten. A ködfüggöny, mint valami nyugtalanító, vészjósló jel, mindig megtartotta a három mérföld távolságot, és soha senki sem pillanthatta meg, mi lehet a páratömegen túl. 
   
  Dávid a köddel együtt nőtt fel, s a sziget lakói a jelenséget generációról generációra ugyanolyannak ismerték. Nem értették, de féltek tőle, mivel hébe-hóba akadt egy-egy ember, aki kenuján behatolt a ködbe, ám vissza egy sem tért. Még gyermekként Dávid emlékezett a törzs egy idős tagjára, aki már közel a halálhoz, beszállt kenujába s elindult a ködfal felé. Sok történet kelt szárnyra arról - többnyire éjszaka a tábortűznél suttogva mesélték őket -, hogy mi történik, ha valaki behatol a sűrű ködfelhőbe. Ha valaki útnak indult a köd felé, a sziget lakói általában otthonaikba húzódtak, s nem is néztek utána, oly hatalmas félelem burkolta a ködfüggöny létezését. Dávid azonban, mint az uralkodócsalád tagja, e néhány eset alkalmával a család idősebb tagjaival együtt kíváncsian tekintett a távozó csónak után. Ám igazság szerint az egyetlen eset, melyre tisztán emlékezett, az öreg esete volt, látta őt szemei előtt a ködbe suhanni, látta, amint felhúzza evezőit, és lágyan a titokzatos ködfátyolba siklik, hogy - mint azt várni lehetett - soha többé ne bukkanjon elő belőle. Miként az öregek mondták: "Akit egyszer elnyel a köd, sohasem tér vissza." Az uralkodócsalád még hosszú órákig a parton várakozott a köd burkát kémlelve, vártak valamire, várták, hogy a megjövendölt dolgok megtörténjenek. Egy bizonyos idő elteltével gyakorta hallottak valami erős, hozzájuk mégis csupán elfojtottan eljutó hangot, félelmetes hangot, melynek nem ismerték az eredetét, és amelynek hallatán jeges félelem szorította össze szívüket. Ki tudja mi lehetett az? Talán egy óriási szörny lakozik a ködfelhő másik oldalán? Netán egy hatalmas örvény vagy vízesés moraját hallották, mely az életét követeli mindazoknak akik átvágnak a ködfelhőn? 
   
  Mindezek után talán furcsának tűnik, hogy Dávid, életének harmincnegyedik évében olyan elhatározásra jutott, amilyenre, de Dávidot valami erősen vonzotta a köd felé! Úgy érezte, valami többet tartogat számára az élet, úgy érezte élete nem teljes, valami hiányzik belőle. Talán egy olyan igazság érzete ébredezett benne, mely hosszú éveken át csendben szunnyadt szívében, s valamiképpen a köd adhatta meg rá a választ? Igaz ugyan, hogy eddig még senki sem tért vissza, ám ez nem feltétlenül azt jelenti, hogy mindnyájan odavesztek, gondolta Dávid. Hősünk tehát útnak indult, anélkül, hogy bárkinek is szólt volna róla, így nem is akadt szemtanúja vakmerő vállalkozásának. Bátran nekivágott, hogy meglássa, mit rejt maga mögött a rejtélyes ködfal. Köszönetet mondott Istennek életéért és az előtte álló felfedezésért. Tudta, nem számít, mi történik vele, legalább valamiféle tudás birtokába jut, s ez a vágya vezette előre. Lassan, csendben evezett, finoman siklott a csónak, egyre közelebb s közelebb került a sejtelmes páratömeghez. Mikor már egészen a közelébe ért, egy furcsa dologra lett figyelmes: a köd lágyan húzta maga felé! E megdöbbentő esemény láttán félelem költözött a szívébe. Evezőit nem kellett használnia többé, felhúzta hát, és a csónakba helyezte őket. A kenut magába nyelte a köd, Dáviddal együtt. A páratömegben halálos csend és nyugalom honolt, amint a csónakot az áramlat egyre beljebb sodorta. Egyre sötétebb és sötétebb lett, egyre vészjóslóbbá vált a csend, s Dávidnak újra kellett értékelnie vállalkozását. "Fiatal ember vagyok, s kudarcot vallottam az öregek előtt, hiszen uralkodói vérből származom, mégis ostobaságot, mekkora ostobaságot követtem el!" Dávid most már igazán aggódott, s a félelem a halál jeges köpenyeként burkolta be egész testét, a sötétség lassan elméjébe kúszott, s hideg verejték öntötte el, amint a kenu csendben tovasiklott a vízen. 
   
  Dávid órákig úszott a ködben, úgy tűnt, az utazás soha nem ér véget. Összehúzta magát kenujában, mert tudta, nagy hibát követett el. "Mi van, ha ez most már így marad örökre?" - gondolta magában. "Mi történik, ha örökre magába nyelt a köd, s itt kell éhen halnom ebben a kenuban?" Hirtelen félelmetes víziók támadtak benne az eltávozott szigetlakókról, akik végtelen időkön át, már csontvázként siklanak kenujukban a végtelen ködben. Vajon találkozik-e az öreggel, akit sok-sok évvel ezelőtt távozni látott? Változik-e valaha is valami? Ó, hát hol van az igazság, melynek keresésére indultam? - kiáltott fel elkeseredett hangon a ködfelhő sötétségében. 
   
  Azután megtörtént. Dávid előbukkant a ködfal másik oldalán! Lenyűgözte a látvány, mert előtte egy egész kontinens terült el: falvak és a falvak lakói töltötték meg a tengerpartot, ameddig csak a szem ellátott! Látta a kéményekből kígyózó füstöt, hallotta a parton játszó gyermekek vidám kacagását. A part mentén állomásozó őrszemek nyomban megpillantották, amint előtűnt a felhőből. Megfújták kürtjüket, hogy másokkal is tudassák, újabb ember vágott keresztül a ködfalon. Azután Dávid harsonák hangját hallotta, az ünnepség, az öröm harsonáit, mely a partok felől áradt felé. Az emberek körülvették kenuikkal, virágot szórtak a fejére. Amikor partot ért, a vállukra kapták, s örömujjongásban ünnepelték a ködön való átjövetelét. Dávid számára új és boldog élet kezdődött azon a napon. 
   
  Most bizonyára azt gondoljátok: "Tudom, miről szól ez a példázat. A halálról, nem igaz?" Én pedig azt mondom: "Nem, nem a halálról." Az imént elmondott történet valójában az új energiába való megérkezést, a spirituális felemelkedést kívánta példázni. Arról szólt, mi vár rátok, ha a saját ösvényetekre kívántok lépni. Mindannyiatok előtt hatalmas ködfal magasodik, melyet félelmetek emel elétek, s minden egyes félelem különböző kihívást jelent, és különböző leckét, különböző tanulási fokozatot valamennyi ember számára. 
   
  Mitől tartotok a legjobban? Tudattalanul bár, de sokak számára a sikertől való félelem jelenti a legnagyobb problémát, sokan húzódoznak attól, hogy saját útjukat járják; félnek a virágzó jóléttől. Lehet, hogy maga a megvilágosodástól való félelem dermeszti meg szíveteket. Én azonban arra bátorítalak benneteket, hogy bátran nézzetek szembe a félelemmel, s haladjátok meg azt. Bármi keltse is a legnagyobb aggodalmat a szívetekben, bátran szembe kell néznetek vele, észben tartva, hogy pusztán megtévesztő látszattal keltek birokra. A félelem csupán a példázatban szereplő ködfal, s a túlparton hatalmas dicsőség és boldogság vár rátok. 
   
  Létezik a félelemnek egy másik fajtája, mely néhány jelenlévő tudatában ugyancsak hatalmassá növekedett. Drága barátaim, jól tudjuk, kik vagytok. Ismerjük legbensőbb gondolataitokat. Csak nem azt gondoljátok, hogy az emberiség egyfajta arctalan tömegének tagjai vagytok? Aligha! Ismerjük neveteket, hiszen szívünkben hordozzuk azt. Közületek néhányan hihetetlen tragédiákat éltek át, s a bennetek lakozó félelem sokszor csupán sötét események emlékképe, amiket többé nem akartok átélni. Látszólag meg nem érdemelt sorscsapások képe villan fel elmétekben, melyek hajdan összetörték szívetek. Félelmeitek ezekben a sötét emlékképekben gyökereznek, amiket elég pusztán gondolatban felidézni, máris összeszorul a torkotok. Hadd mondjam el, mitől féltek valójában. Sejtszinten lényegében rettegtek ráébredni arra, hogy életetekért ti vagytok a felelősek, hogy minden egyes eseményét ti magatok segítettétek megtervezni! Mivel előre be volt ütemezve, szellemetek már jóval előbb tudott róla, mielőtt megtörténhetett volna. Ily sötét eseményeket a saját magatok számára megtervezni alighanem hihetetlenül hangzik. Mindazonáltal, nem mondhatok mást, így festenek a dolgok a Szellem távlatából, és az átélés révén végül olyan békesség költözik a szívetekbe, amilyennek még a létezését sem reméltétek! 
   
  Kryon vajon miért mesél nektek ilyen példázatot? Természetesen azért, hogy a felelősségetekre rámutasson. Meghatározott élettervvel érkeztek a Földre, amelyről sejtszinten ugyan tudtok, mindennapi tudatosságotok elől azonban fátyol rejti el. Elérkezett a felelősségvállalás ideje, nem csupán önmagatokért, de a bolygó teljes energiájáért, elérkezett az ideje annak, hogy felismerjétek saját ösvényeteket.  Legfőbb ideje ellenségeitek szemébe nézni, közölve velük: "Jól ismerlek! Tudom ki vagy, s úgy határoztam, kivonom magam a kettőnket összefűző karmikus kötelékből." Így lehet megfelelni a próbatételeken, ez az út vezet a bolygó rezgésszintjének megemeléséhez! Nincs megfelelőbb hely a számotokra ezen a bolygón, mint bensőtök, mint felismerni valódi lényeteket. Mert ekkor minden szomorúság, minden bánat és fájdalom semmivé foszlik. A Szellem tárt karokkal fogad benneteket az új korszak küszöbén. Ez az új Jeruzsálem, s ti energiáinak ölelésében ültök. Eljött az idő, amikor felemelt karokkal állhattok a napfényben, s az ég felé kiálthatjátok "VAGYOK". 
   
  Közületek néhányan felzaklatva hagyják el ezt a termet, mert aggodalom költözött a szívükbe. Jól tudják, hogy ma este az igazságot hallották, ám elméjük szeretné azt önmagából kitörölni. Ne tartsatok ettől. A Szellem szól hozzátok a szeretet nyelvén. Néhányan viszont gyógyultan távoznak, ami mindig a Szellem jelenlétének bizonyítéka, mert valahányszor egy embercsoport a Szellem előtt tartózkodik, hasonló események következnek be. 

  Kryon

  AZ ÚJ KORSZAK EMBERÉVÉ VÁLNI 
   
  ÉLŐ KÖZVETÍTÉS HAWAII 
   
  NEGYEDIK FEJEZET 

   
  A következő élő közvetítés átiratán kisebb módosításokat hajtottunk végre: további szavakkal és gondolatokkal egészítettük ki a szöveget, hogy az írott változatot világosabbá és érthetőbbé tegyük. 

  Üdv mindenkinek, Kryon vagyok a magnetikus erőterekből. Ismét tudatni szeretném veletek, Kryon sohasem emberek csoportjához beszél, hanem külön-külön az egyes emberi szívekhez. Először is hadd ismertessem veletek, hogy milyen folyamatok zajlanak jelen pillanatban ebben a teremben. A Szellem szavait halljátok ma este, és nem véletlenül ültök itt, vagy olvassátok ezt a könyvet. Ezekben a pillanatokban a Kryont kísérő entitások a szeretet energiájával töltik meg a termet, így az a kommunikáció idején vagy a könyv olvasása közben a harmadik nyelv "szavain" keresztül harmadik szemetek felé áradnak, függetlenül attól, hogy halljátok-e a közvetítés során kimondott angol szavakat vagy sem. Az emberek három féle csoportja jelent meg köreinkben ma este. Az egyik csoport már felvilágosult szellemiséget hordoz magában, készen arra, hogy a szárnyaló energiákat magába szívja. Ők azok, akik gyógyultan távoznak erről az összejövetelről! Az igazságról hallotok ma este, és gyógyító energiák áradnak felétek. Ti vagytok azok, akik három napon keresztül szinte vibrálni fogtok az energiától, és álmatlan éjszakáknak néztek elébe, mivel azonnali változások indulnak meg szellemetekben. 
   
  A másik csoport voltaképpen első lépéseit teszi meg valódi ösvényén, azon az úton, mely mindörökre megváltoztatja életeteket. Ők azok, akik bár nem tudnak róla, előzetes megállapodás értelmében döntöttek úgy, hogy ellátogatnak ma ide. Amikor előzetes megállapodásotokra hivatkozom, ez alatt azt értem, fizikailag vágyakoztatok arra, hogy abban a székben üljetek, amelyben érkezésetek után letelepedtetek. A harmadik csoportba azok tartoznak, akik azért jöttek el, mert egyszerűen el kellett jönniük. Talán egy barátnak tett ígéret kötelezte őket erre, talán nem akarták az estét partnerüktől távol tölteni, de az is lehet, hogy egyszerűen csak kíváncsiak voltak. Ám nektek is tudnotok kell: senki sem ítélkezik felettetek, sem pedig jöveteletek célja felett. Ha nyitott szívvel, befogadó lélekkel hallgatjátok mondandómat, fontos ismeretekre tehettek szert. Egy szavamat sem kell elhinnetek, csak hagyjátok, hogy a magok elmétekbe hulljanak, mert egy napon még nagy szolgálatot tehetnek nektek. Ártani mindenesetre semmit sem árthatnak. 
   
  Mindazokkal, akik ma este körünkben megjelentek, Kryon tudatni szeretné, hogy ismerjük a neveteket. Ismerjük földi neveteket, ismerjük angyal-neveteket. Tudjuk mi hozott ide benneteket. Ismerjük ösvényeteket, próbatételeiteket, ismerjük legbensőbb gondolataitokat. Ti vagytok azok, akik a nehéz utat választottátok: a bolygó vibrációjának megemelése érdekében emberi testben a Földre születtetek. Újra meg újra magatokra vállaltátok, hogy alávetitek magatokat ennek a folyamatnak, s még a Kryon sem mondhatja el magáról, hogy ehhez hasonlót cselekedett. Tisztán látom színeiteket, tudom merre jártatok, milyen út áll mögöttetek. Az auralátás képességével rendelkező jelenlévők megfigyelhetik, amint partnerem aurája változáson megy keresztül ma este. Már egyedül ez a tény is bizonysággal szolgál arra, hogy a Szellem beszél hozzátok, s hogy ma este a központi napból eredő szeretet szavai csendülnek fel. Ma éjjel nem leszünk híján a változásoknak a közvetítés során megnyilatkozó tiszta energiában. Kryon üzenetei az emberi szívet és lelket átformálni képes információt képviselik. Ám nem olyan ismeretekről beszélünk, melyek bármely vallási szervezet tantételeivel szembe kívánnak helyezkedni. Semmi sem változik, ha istentiszteletre mentek. Nem változtatja meg egy felemelkedett mester iránt érzett szereteteteket. Egyszerűen egy új korszak eljöveteléről és annak adományairól kíván tájékoztatni benneteket. Néhányan már magukba fogadták a szeretetet, és érzik, amint az megtölti egész lényüket. Igen, barátaim, jól ismerünk benneteket. 
   
  A múlt életek! Tudatában vagytok-e annak, hogy karmikus csoportotok tagjai között vagytok ma este? Kijelentésem alighanem meghökkent és ámulatba ejt benneteket. Ó, hiszen éppen ez az a hely, ahol sok-sok évvel ezelőtt (még összeszámolni is nehéz), a nagy kiterjedésű Lemuriának nevezett kontinensen éltetek. Abban az időben valamennyien sámánok, szent emberek, papok és papnők voltatok. Ez tehát karmátok, mely újra összehoz benneteket - talán csak rövid időre, hogy aztán mindannyian saját utatokra induljatok ebben az új energiában. Úgy gondoltam, talán érdekelni fog benneteket, kik vagytok valójában, hiszen nem véletlen, hogy ez a csoport most együtt hallgatja a Szellem szavait. 
   
  Haladjatok át a megvilágosodástól való félelmen, és hagyjátok magatok mögött azt! Igaz, a felvilágosult szellem Lemurián nem vált túl nagy hasznotokra, mert röviddel megvilágosodásotok után a kontinens pusztulásával kellett szembenéznetek, s a félelem, hogy ez újra megtörténhet, úgymond az arcotokra van írva. Nagyon is valóságos félelemről van szó, melyet ezen az estén kell meghaladnotok. A csírafélelem nyilatkozik meg bennetek, a félelem a kivégzéstől, melyet látszólag a Szellem kezétől kellett elszenvednetek, amikor sok évvel ezelőtt civilizációtok létezésének a világegyetem véget vetett. És most, ezen a helyen, itt Hawaiiban, a Föld ismét átalakulások elé néz. 
   
  Amikor Kryon a mágneses erővonalak módosításán dolgozik, biztosak lehettek benne, hogy a Földön rövidesen átalakulások következnek be. A Föld része az egésznek, és ti magatok is ugyanúgy az egész részei vagytok, következésképpen mindkettőtöknek át kell formálódnia ahhoz, hogy magasabb tudatszintre léphessetek. A Föld nem holt anyag; nem terméketlen szikla és homok. A Földnek is van esszenciája, melynek veletek együtt kell változnia. Nem véletlen, hogy épp ezen a helyen informállak benneteket arról, hogy az újabb földmozgások rövidesen bekövetkeznek. Ám azt mondom nektek, nem kell tartanotok a változásoktól. Mert mindaddig, amíg a saját ösvényetek által kiszabott utat járjátok, mindig a megfelelő helyen lesztek, a megfelelő időben. Ha közületek valaki néhány földi tulajdonát elveszítené, ne bánkódjon emiatt, mert hiszen lényetek esszenciája az, ami a legfontosabb. Minél nagyobb békességgel tudjátok szemlélni az eseményeket, annál nagyobb biztonságban érezhetitek magatokat. Világítótoronyként álltok majd az események viharában, utat mutatva mindazoknak, akikben félelmet keltenek a változások; tudásotok és felvilágosult szellemiségetek révén vigaszt nyújthattok nekik, bátorságot önthettek a lelkükbe. 
   
  Most pedig az új korszak emberének jellemzőit szeretném lefesteni előttetek. Az új korszak emberét lényegében az különbözteti meg az átlagembertől, hogy gyengébb dualitástudattal rendelkezik. A dualitás, legalábbis Kryon és a Szellem szemszögéből nézve, az emberi lény és annak felsőbbrendű, isteni énje közötti korlátot jelenti. Megesik, hogy úgy gondoltok Istenre, mintha az valaki más lenne. Pedig ugyanúgy részei vagytok az egésznek, miképpen a Kryon is. Tehát az új korszak emberét a dualitástudat gyengülése jellemzi. A túlsó oldalt elfedő fátyol leheletnyit megemelkedett, ennélfogva jóval erősebb és közvetlenebb kapcsolatot lehettek képesek kialakítani felsőbbrendű énetekkel. Az új korszak embere azokból válik, akik képesek meglátni az új energiában rejlő lehetőségeket és megsemmisítik karmájukat. Jelentsen az könnyebb sorsot vagy nehezebbet, az új korszak embere mindenképpen képes a karmát az útjából félreállítani. Ez az első lépcsőfok lehetővé teszi, hogy a többi jellemző vonás az új korszak emberében mintegy önmagától kibontakozzon. 
   
  A következő sajátosság a felelősségtudat kifejlődése, mely tulajdonképpen két alkotóelemből tevődik össze. Az új korszak embere megérti, hogy életének minden egyes mozzanatáért ő maga a felelős. Ez azt jelenti, hogy intuitíve tudja, legmélyebb ösztönei szintjén érzi, hogy életének minden egyes eseményét ő maga tervezte meg. Ám nem azt állítjuk, hogy sorsotokban a predesztináció elve érvényesül, mert életeteket olyanná formáljátok, amilyenné akarjátok, ti magatok határoztok felőle. A lehetőségek kapui vannak felállítva előre, azt azonban ti döntitek el, hogy áthatoltok-e rajtuk vagy sem. Ma este is egy ilyen kapu nyílik meg előttetek, hiszen valami idehozott benneteket! A lehetőség itt áll előttetek, mialatt szavaimat hallgatjátok, vagy az írott változatot olvassátok - semmiképpen sem eleve elrendelve, hanem saját döntésetek szerint. Ez azt jelenti, egyikőtök sem, egyetlen ember sem lehet áldozata senkinek és semminek! Talán furcsán hangzik, de senki és semmi nem tehet veletek semmit, mert bár az adott történés bizonyos érzést ébreszt bennetek, mégiscsak saját terveitek alapján állnak össze a körülmények, és ti magatok döntitek el, hogy áthaladtok-e az adott leckén, vagy figyelmen kívül hagyjátok azt. Számos dolog történik veletek életetek során, ami adott esetben megállásra késztet, s arra szorít benneteket, hogy elgondolkodjatok rajta: "Vajon miért történt ez velem?" Azután intuíciótokon keresztül meglelhetitek a választ, mivel már réges-rég megterveztétek, így a válaszok bennetek rejtőznek sejtszinten arra várva, hogy belátásotok és ítélőképességetek a tudatosság fényébe emelje őket. 
   
  A felelősségtudat másik részét a bolygó iránt érzett felelősségetek alkotja. Meglehet, hogy eddig csupán emberi mivoltotok hordozójának tekintettétek a Földet; valaminek, amin járni lehet, amit belélegezni lehet, vagy egyszerűen csak élvezni adottságait. Mi sem áll távolabb az igazságtól! Hiszen Kryon is azért érkezett a Földre, hogy mágneses erővonalain módosításokat hajtson végre. A mágneses háló pusztán egy részét képezi annak, ami tudatotok működését lehetővé teszi. A Föld egésze élő, és bizonyos esszenciával rendelkezik, éppen ezért elengedhetetlenül fontos felelősségtudattal fordulni bolygótok felé, mondván: "Itt vagyok veled, s te itt vagy velem, együtt lélegzünk, együtt állunk az új energia áramában, s együtt megváltoztatjuk a rezgésszintet... együtt, egyetlen egységként." Létfontosságú, hogy ettől fogva e szavak felidézésével kezdjetek minden meditációt. Őseitek rítusait használva üdvözöljétek az Eget, a Földet, köszöntsétek a Szeleket és a Vizeket. Mielőtt a meditációban elmélyülnétek, adjatok hálát, hogy mindezeknek a részei lehettek. Hálátokat verbálisan is fejezzétek ki, örüljetek, hogy részei vagytok az egésznek, mert egyik sem létezhet a másik nélkül, s a rendszer akkor teljes, ha az ember is hálával és felelősségtudattal fordul felé. S higgyétek el, ha az elmondottak szerint jártok el, a Föld is hálával és szeretettel tekint rátok. Táplál és oltalmaz benneteket, menedéket nyújt nektek. 
   
  Az új korszak embere rendelkezik a teremtés képességével. Ez talán a legnagyobb adomány, amelynek az új energiaközegben a birtokába kerültök. Ez azt jelenti, hogy saját valóságát az univerzum és a Szellem segítségével, az univerzummal és a Szellemmel, valamint a körülötte élőkkel együttműködve teremti meg. Kijelentésemet talán paradoxnak fogjátok találni, hiszen eddig azt mondtam, a teremtés képességét kizárólag a magatok javára fordítsátok. Ám ha az ember teremtésével saját jólétét célozza meg, rendszerint az történik, hogy cselekedete a körülötte élőket is pozitívan befolyásolja. Az ily módon létrehozott energiák másokat is megérintenek, másoknak is segítséget nyújtanak; néhány embert még a megvilágosodáshoz is elvezethetnek!... pusztán mert az ember a saját maga számára megalkotott valamit. 
   
  A Szellem közreműködésével való teremtésnek különböző alkotóelemei léteznek, melyeket közelebbről is meg kell vizsgálnunk, hogy értsétek, miről beszélek. Az első elem a bőség. A Szellem a bőség szót az "elegendő mennyiség" értelemben használja, ám azt naponként, az év minden egyes napjára érti. Tehát a "most"-ban élő ember életébe a jólét gyümölcsei hullanak. 
   
  Számotokra azonban azt a legnehezebb felfogni, hogy mindeme dolgok felett hatalommal bírtok. Amint ösvényeteken egyre előrébb haladtok, amint a semleges gondolatmintát magatokba fogadjátok, megtanuljátok, miként tudjátok megteremteni magatok számára a bőséget. A múltban a madár példáját hoztam fel hasonlatként, bár lehetséges, hogy úgy találjátok, ez a példa túlságosan is leegyszerűsített. Én azonban azt mondom, a madár éhesen ébred, mégis az első dolga, hogy dalra fakadjon. Tudatában van saját jólétének, a táplálék bőségének, mert az élelem minden nap megteremtetik a számára. Nem aggódik amiatt, honnan kerül táplálék, mert tudja, mindennap akad valahonnan, már hozzászokott, hogy a természet ellátja őt minden jóval. Néhányan erre persze azt fogják mondani: "Igen ám, de mint hasonlíthatnánk össze egy madarat egy emberi lénnyel?". "Végül is az ember értelemmel bír, hajlamos az aggodalmaskodásra, és egyébként is egészen más, mint a madár". Én erre csak azt tudom mondani, az ember, aki tisztában van vele, hogy értelemmel rendelkezik, talán azt is tudja, hogy az értelem révén betekintést nyerhet abba is, amit az értelem és az intellektus az ember ellen tesz! Mert az intuíció nélkül az értelem csupán ellenség! Értelmi képességeiteket felhasználhatjátok arra, hogy halálba, betegségbe, egyensúlyhiányba intellektualizáljátok magatokat, ám ha az értelmet a spirituális én bölcsességével, az intuícióval ötvözitek - hát igen, akkor a szövetség rendkívül erős. Következésképpen az intellektuális természet, az értelmi képességek és a spirituális én szoros együttműködése biztosítja az új korszak emberének szellemi harmóniáját. 
   
  A következő sajátosság az emberi kapcsolatok kezelésében rejlik. Azt hiszem, nem járok messze az igazságtól, ha azt mondom, hogy néha a kapcsolatok okozzák a legnagyobb nehézségeket az ember számára. Az emberi kapcsolatok rendszere, jelentsen az bármilyen köteléket, próbatétel gyanánt adatott az emberiségnek. Valahányszor nehézségek mutatkoznak ezen az életterületen, a Szellem közreműködésével megteremthetitek a kiutat a problémákból. Figyeljétek meg, hogy mi történik az adott kapcsolaton belül, figyeljétek meg partneretek viselkedését! Csodákkal találhatjátok magatokat szemben, ha a fent vázolt játékszabályokat elfogadjátok. 
   
  Az új korszak emberének következő jellegzetessége az egészség és a gyógyítás területén mutatkozik meg. Az új korszak embere birtokában van az öngyógyítás képességének, mert ráébredt arra, hogy az egészség szempontjából nélkülözhetetlen az intellektus, az intuíció illetve spirituális képességek és az értelmi képességek szoros együttműködése. Nem járhattok-kelhettek emberi mivoltotokban azt gondolván, hogy a Szellem a fejetekben lakozik, míg testetek többi része nem több puszta hústömegnél (nevetés a hallgatóság soraiban). Néhányan mégis ezt teszik! Azután ha valami baj van a testükkel, azt mondják: "Ez vagy az rosszul működik", vagy "Ez vagy az fájdalmat okoz nekem". Biológiai szervezeteteket önmagatokkal szoros egységben képzeljétek el. Kérjétek meg, beszéljen hozzátok, és ha valamely részetek fáj vagy megbetegszik, vizsgáljátok meg a baj eredetét. Ez rendkívül fontos információ azok számára, akik nagyon hosszú életet kívánnak élni a Földön. Azt is el kell mondanom, hogy mivel a karma lényegében a halál és az újjászületés hajtóműve, kiküszöbölésével többé semmi ok a halálra. A karma megsemmisítése tehát lehetővé teszi, hogy hosszú életet éljetek, jóval hosszabbat, mint amelyről valaha is álmodni mertetek. Lelassíthatjátok az öregedési folyamatot, és a Szellem közreműködésével végrehajthatjátok a halál-hormon kiiktatását. Most már megvan hozzá a képességetek, ám némi gyakorlás is szükségeltetik. Nem mindegyikőtöknek sikerül azonnal; mivel mindez még új dolgot jelent a számotokra, s ellentétben áll mindennel, amit eddig tapasztaltatok. 
   
  Az új korszak emberei egyedülálló módon képesek a mágia erejét hordozni ezen a bolygón. Hogy mit jelent mindez, azt már a 11:11 és a 12:12 kapcsán megbeszéltük. A fokozatosan távozó entitások átadják a fáklyát az emberiségnek, s az új korszak embere lesz képes kézben tartani a vele járó mágikus erőket! Örvendjetek a hírnek, mert ez az első alkalom, hogy ezt a tényt ember előtt egyáltalán említjük! Azok, akik a szellemi felemelkedés útjára kívánnak lépni, a mágia birtokába jutnak. Azok, akik nem a megvilágosodás felé veszik útjukat, de a szellemi világosság hordozói kívánnak lenni, szintén birtokolhatják a mágikus erőt, bizonyos mértékben azonban valamennyien részesedtek belőle. A mágikus erő, amelyért mind ez idáig a távozó place holderek feleltek, most az emberiség birtokába jut! Ti lesztek a Föld teljes energiaterének hordozói, s ezután már egy kis hányadát sem kell megosztanotok azokkal, akik oly hosszú időn át biztosították a bolygó egyensúlyát. Nincs szomorúság a lelkükben, mikor távoznak a Földről, hiszen ők is örömmel szemlélik a változásokat, hiszen ők sem hitték volna, hogy ehhez hasonló dolog valaha is bekövetkezhet. 
   
  Az új korszak embere békés és nyugodt. Nyugodt, mert a Szellem távlatából szemléli a dolgokat, és tisztában van a körülötte zajló történések miértjével. Némelykor "indokolatlan békességnek" neveztük ezt a magatartást. Ez a szóhasználat alighanem meglep benneteket, ám amiként az elnevezés is sugallja, itt olyan érzésről van szó, mely békességgel és nyugalommal képes szemlélni a dolgokat, még abban az esetben is, ha a helyzet zűrzavarosnak mutatkozik körülötte. Lehet, hogy teljes káoszt lát közvetlen szomszédságában, mégis szívében békességgel tud tekinteni a káoszt előidéző emberekre, körülményekre. Meg tudja őrizni nyugalmát, hiszen biztonságban érzi magát azon tervezet keretei között, melyet ő maga teremtett, s háborítatlan nyugalmat érez magában tekintet nélkül a körülötte zajló eseményekre. Azt mondom nektek, hogy még szeretteitek távozását is békességgel és egyetértéssel szemlélhetitek, tudván tudva, ezt ők rendezték így, még mielőtt a Földre születtek. Képesek vagytok-e minderre a Szellem magasságából tekinteni?... képesek vagytok-e az érkezések és távozások mögött meglátni az egységet? Az új korszak embere felismeri, hogy ő maga saját utódja és elődje! 
   
  Végül, de nem utolsósorban az új korszak emberének egyik legnehezebben megvalósítható attribútumáról kell szólnunk, a türelem képességéről, melynek előbb-utóbb ti is a birtokába kerültök. Az új korszak embere türelmes szomszédjához, aki a megvilágosodást még nem érte el. Ha mások kritikával illetik, ő türelemmel és szeretettel fordul feléjük, hiszen saját ösvényük fényében látja őket, s nem mond ítéletet felettük. Amikor vádaskodások érik, ha őt okolják valamiért, ahelyett, hogy önmaga védelmére kelne, inkább szeretettel fordul a vádaskodó felé. Bármennyire kemény feladatnak tűnjön is egyelőre, az új korszak embereként igazán nem esik majd nehezetekre így cselekednetek, mivel addigra ez a jellemvonás úgymond már a természetekké lesz. És jóllehet ellenségeitek nagyon is nehéz természetűnek tűnnek, mégsem ítélkeztek felettük, mivel saját ösvényetek részeként lesztek képesek kezelni őket. Jól tudjátok, hogy megállapodásotok szerint lépnek életetek színpadára, ám karmátok megsemmisítésével többé már nem gyakorolhatnak káros hatást rátok, akár ha óriási falakkal találnák magukat szemben. Ők is a saját útjukat járják, ösvényük előre kiszabott, ennélfogva a lehető legmegfelelőbb módon keresztezi a ti ösvényeteket. Közülük néhányan soha nem érik el azt a szellemi világosságot, amelyet ti elnyertek, mindamellett hozzátok hasonlóan ők is saját ösvényükön igyekeznek előre. Semmiben sem különböznek hát tőletek. Bírálni őket egyet jelentene az önmagatok felett mondott ítélettel, mert valamennyien részét képezik kollektív tervezeteteknek. 
   
  Most pedig egy olyan különös jelenségről kell szólnunk, amelyet talán már ti is megfigyeltetek ezen a bolygón, s amely a "törzsi-nemzetségi" tudatossággal áll kapcsolatban. Szeretném, ha egy pillantást vetnétek a Földön zajló eseményekre, mert a mágneses erővonalak elmozdulásával, az új energiában, a tudatosság e tényezője kezd kibontakozni az emberiségben, melynek megjelenése csöppet sem meglepő módon az ember leszármazásához kötődik. Ha közelebbről szemügyre veszitek, felfedezhetitek, hogy a bolygón mutatkozó jelentősebb konfliktusok és kisebb háborúskodások kivétel nélkül törzsi jellegűek. Fejlődésetek jelenlegi pontján most ennek kellett elérkeznie. Többé nem nemzet harcol nemzet ellen, vagy ország az ország ellen, mint a régi energiában. Ettől fogva, amint arra számítani lehetett, törzs fordul majd törzs ellen. Bizonyos mértékű törzsi villongásokkal mindenképpen számolnotok kell a fennmaradó időben, minthogy a szellemi felvilágosodottság szintjére egyelőre még nem minden ember jut el. 
   
  A törzsi tudatosság e megnyilvánulásai voltaképpen az emberiség egységes, a Föld egyetlen törzsét alkotó tudatosság kezdetének magjait képviselik. Amint később majd a galaxis más törzseihez csatlakoztok, éreznetek kell, hogy emberi mivoltotok közös tőről fakad, ám egyelőre csupán mint a bolygó különálló törzsi-nemzetségi vérvonalainak kollektív tudatosságaként érzékelitek azt. Arra kérünk benneteket, ezeket az egyéni érzéseket az emberi faj, az emberi leszármazási vonal egységes tudatává kovácsoljátok össze, mivel erre előbb-utóbb a körülmények kényszerítenek majd benneteket. A jövőben ugyanis a Föld bolygó egyetlen és egységes törzseként kell majd a galaxis más törzseivel tárgyalásokba bocsátkoznotok. 
   
  Emellett össze kell hívnotok a törzsek vezetőit, hogy az ősi nyelveket lefordítsák, s egységbe olvasszák azokat. Az ősi nyelvek alatt azokat értem, melyek legalább tízezer éves múltra tekinthetnek vissza. Arra kérjük e törzsek spirituális vezetőit, gyűjtsék egybe az ősi tanításokat, és hasonlítsák őket össze egymással. Keressétek meg bennük a közös vonásokat és az igazságként tiszteljétek azokat. Ám kizárólag tízezer évnél idősebb írásokkal foglalkozzatok. Mint például az ó-ind Védák, vagy a sumer és egyiptomi írások... 
   
  Ezekre a dolgokra hívja fel a figyelmeteket a Szellem az új korszak küszöbén. Mert a Szellem nélkületek nem tehet semmit! Továbbra is emberek maradtok, s továbbra is a tanulás ösvényét járjátok a Földön, hisz oly sok tanulnivaló vár még rátok! Nem karmikus leckék, inkább a Földdel kapcsolatos feladatok... később pedig galaktikusak. És amint a felvilágosult szellem útját járjátok, békével és nyugalommal tekintetek mindegyik elébe... félelem nélkül lépitek át a kaput, jóllehet az ismeretlenbe hatoltok be. Így fest valójában az új korszak embere! 
   
  Hadd meséljek most el ismét egy történetet, ezúttal az apáról és a fiúról. Engedjétek, hogy a szeretet átitassa minden porcikátokat, amint a történet valódi lényege kibontakozik előttetek. Elérkeztek a gyógyulás pillanatai, amiért idelátogattatok ma este, és amiért kedves Olvasó, a kezedbe vetted ezt a könyvet. Igen, hozzád beszélek. Jól tudom ki vagy! 

  Élt egyszer a Földön egy apa. Hogy pontosabbak legyünk, még nem volt apa, de apai örömök elé nézett, küszöbön állt gyermekének születése. Úgy remélte, fiúval ajándékozza meg a sors, tudniillik nagy tervei voltak egy fiúgyermek számára. Kőműves volt, és mesterségének minden titkát fiára szerette volna hagyományozni. "Ó, annyi mindenre megtaníthatnám! A kőművesség minden csínját-bínját átadom neki, s tudom mennyire boldog lesz majd, hogy a családi mesterséget továbbviheti" - így gondolkodott. Amikor végre megszületett a gyermek, és lám, valóban fiút üdvözölhetett, óriási boldogság árasztotta el. "Íme ez az én fiam!" - kiáltott oda örömében mindenkinek. "Ő az, ki családunk örökségét továbbviszi. Ő az, ki nevemet viseli. Ő lesz az új, nagy tudású építőmester, mert minden tudásomat átadom neki, amivel csak rendelkezem. Ó, mily boldogok is leszünk együtt, a fiam és én!" 
   
  Amint a gyermek cseperedett, osztozott apja szeretetében. Apja szinte bálványozta, rajongott érte, minden adandó alkalommal az ég felé emelte mondván: "Fiam, csak győzd kivárni, míg a családi mesterség minden tudományát megosztom veled. Biztos vagyok benne, hogy tetszeni fog neked. Ó, milyen büszke lesz rád a család, még sokkal távozásom után is." Időközben azonban valami váratlan dolog történt. A fiú egyre inkább fojtogatónak érezte apja törődését, s kezdett ráébredni arra, hogy neki megvan a saját maga útja, noha szavakba egyelőre még nem tudta foglalni ezt az érzést. Lassan lázadozni kezdett. Mire elérte a tízéves életkort, többé nem érdekelte, amit apja mesélt neki az építőmesterségről. A következő szavakkal szólott hozzá: "Apám, kérlek, érts meg engem, nekem is megvannak a saját vágyaim és kívánságaim. Vannak dolgok, amihez vonzódom, ám a kőművesség nem tartozik közéjük." Apja e szavak hallatán szinte nem is hitt a fülének, s ekként próbált érvelni: "De gyermekem, te nem érted az egészet! Lásd, én bölcsebb vagyok nálad, s bölcs döntéseket hozok a számodra. Hadd ismertesselek meg ezekkel a dolgokkal. Bízz bennem. Hadd legyek, ami mindig is lenni akartam, a tanítód, és meglásd, csodálatos időket töltünk majd együtt, te és én." A fiú azonban így felelt: "Én másként látom a dolgokat, apám. Nem akarok ács lenni, bár megbántani sem szeretnélek. De nekem is megvan a magam ösvénye, és én a saját utamat akarom járni". Ezek után a kölcsönös tisztelet és megbecsülés fénye köztük fokozatosan halványodni kezdett, mígnem végül sötét űr váltotta fel a helyét. 
   
  Amidőn a gyermek még idősebb lett, ráébredt, apja továbbra is igyekszik rákényszeríteni, hogy valami olyasmi váljék belőle, ami egyáltalán nem volt ínyére. Így tehát a gyermek elhagyta otthonát, még egy búcsúszót sem mondott, csak egy üzenetet firkantott apjának: "Kérlek, hagyj nekem békét." Az apa egészen összetört. "Fiam" - gondolta -, "húsz éve várok erre az időre. Azt hittem te leszel a mindenem... ács leszel, nagy mestere a szakmának, s nevemet viseled. Micsoda szégyen! Tönkretetted az életemet!" Ám a fiúnak is megvoltak a maga gondolatai az apjáról: "Ez az ember az egész gyermekkoromat elrontotta azzal, hogy valami olyasmivé próbált formálni, amit én cseppet sem kívántam. Nem ragaszkodom többé hozzá." Ily módon gyűlölködés alakult ki apa és fiú között, és ez így is maradt haláluk pillanatáig. Amikor a fiúnak is saját gyermeke, gyönyörű szép leánya született, abban a pillanatban így vélekedett: "Talán, igen talán most meg kellene hívnom apámat, hogy láthassa ezt a véréből származó gyermeket." Később azonban meggondolta magát: "Nem, hiszen mégis csak az apám volt az, aki tönkretette a gyermekkoromat, és ő az, aki gyűlöl engem. Nem fogom megosztani vele az örömömet." Így hát az apja soha nem is láthatta meg unokáját. 
   
  Telt-múlt az idő, míg végül, életének nyolcvanharmadik évében az apa eltávozott az élők sorából. Amikor halálos ágyán visszapillantott életére, azt mondta magában: "Talán most, hogy halálom órája közeledik, elhívom a fiamat." Ezekben a pillanatokban, a bölcsesség perceiben, a halál kapujában, úgy döntött, fiáért küldet. Ám az a válasz érkezett, hogy a fia nem hajlandó ellátogatni hozzá. "Nem érdekel a sorsod, hiszen tönkretetted az életemet. Tartsd magad távol tőlem." Azután még hozzátette, "egy szemernyit sem sajnálkozom távozásodon." Ó, mily erős gyűlölet nyilatkozott meg e szavak által! 
   
  A fiú boldog életet élt. Apjához hasonlóan nyolcvanas éveiben járhatott, mikor a halál elszólította őt az élők sorából. Halálos ágyát szerető családja vette körül, akiket mély gyásszal töltött el, hogy lénye nem rója többé a föld útjait. És ez az a pont, drága barátaim, ahol a valódi történet kezdődik. Mert távozása után a fiú is a teremtés barlangjába tartott. Három napot töltött ott, felöltvén valódi esszenciáját, valódi nevét, majd továbbhaladt a dicsőség csarnoka felé. Sok időt töltött ott, ahol szó szerint entitások milliói ünnepelték visszatérését. Magához vette újabb színeit, melyek összevegyültek a már meglévőkkel. Azután valódi mivoltának köntösében, belépett egy terembe, ahol azonnal meglátta legjobb barátját, Dánielt... akitől nemrégiben el kellett válnia, hogy mindketten a Földre szülessenek. Meglátta Dánielt, és ekként üdvözölte: "Ó, hát te vagy az! Mennyire hiányoztál!" Azután, hogy úgy mondjam, összeölelkeztek, összevegyítették energiáikat. Nagy örömmel és lelkesedéssel beszéltek az együtt töltött régi időkről, mielőtt a fiú elindult volna a Földre. 
   
  Amikor aztán újra együtt jártak-keltek a világegyetemben, egy nap a fiú így szólt barátjához: "Tudod, Dániel, nagyszerű apát alakítottál odalenn a Földön." Dániel pedig így felelt: "Legjobb barátom, te pedig csodálatos gyermek voltál. Hát nem bámulatra méltó, hogy mi mindenen mentünk keresztül emberként?" Mily tökéletesen működött a jó barátokat elválasztó dualitástudat! Hogyan lehetséges mindez? A volt gyermek így válaszolt: "Ó, hát ez azért lehetett, mert a fátyol oly erős és oly vastag volt, hogy nem ismertük fel valódi énünket." 
   
  "De a terv mindenesetre jól működött, nem igaz?" - kérdezte a volt gyermek. 
   
  "Úgy ám" - felelte Dániel -, "hiszen még a leghalványabb fogalmunk sem volt arról, hogy kik is vagyunk valójában!" 
   
  Most már magukra hagyjuk a két entitást, amint következő földi megtestesülésük megtervezésébe kezdenek. De még halljuk hangjukat: "Ó, mi lenne, ha ismét megtennénk? Csak most én leszek az anya, te pedig a leány!" 

  Drága barátaim, vegyétek észre e történet soraiban a szeretet mélységét, mely lehetővé tette, hogy e két entitás keresztülhaladjon ezen a karmikus feladaton! Igaz, a harag és gyűlölet esetét domborítottuk ki a történetben, azok azonban csupán karmikus sajátosságok voltak. Összetörésre váró félelmeket képviseltek, s ha élete során bármelyik szereplő felismerte volna valódi énjét, könnyűszerrel meghaladhatta volna a haragot és a gyűlöletet, hogy szeretettel felvértezve bukkanjon elő a sötétségből. Persze a másik fél sem tudott volna ellenállni a szeretet hatalmának, s a dolgok mindkettőjük számára egészen másképp alakultak volna. Ez az új korszak emberének első feladata. Függetlenül attól, szerintetek mi vár rátok, s az ismeretlen esemény milyen köntösben jelenik meg előttetek, pusztán hártyavékonyságú félelemtudat tükröződhet benne, mely csak arra vár, hogy szertefoszlassék és a szeretet esszenciája csapódjon ki belőle. 
   
  A szeretet, barátaim, a legnagyobb hatalom a világegyetemben. De a szeretet nem pusztán békességet nyújt, nem pusztán erőt ad. A szeretet bír rá benneteket, hogy némák maradjatok a vádaskodással szemben. A szeretet hozza el az egyetemes igazságokat, ugyanakkor a szeretet felelős a legsötétebb dolgokért ezen a bolygón, ami csak elképzelhető! Ez pedig azért van így, mert karmikus leckéitek is a szeretetben gyökereznek. Olykor ugyancsak furcsa álarcot ölt, mint például a harag és a gyűlölködés, ám a terveket minden esetben a szeretet alkotja meg. 
   
  Remélem, hogy ez alkalommal sikerült szélesebb áttekintést nyújtanunk, nem pusztán valódi énetekről, de arról is, kit tisztelhettek a mellettetek ülő emberben, aki, habár úgy tesz, mintha nem ismerne meg benneteket, lehet, hogy legjobb barátotok, vagy volt partneretek. Ekként működik a csoport-karma, újra meg újra visszatértek, s ismerős arcokat láttok, de őket nem ismeritek fel! Apák és fiúk, anyák és leányok, fivérek és nővérek: azt mondom, jól ismeritek egymást! 
   
  Most pedig, amint a szeretet energiáival körülveszünk benneteket, emlékeztetni szeretnélek benneteket családotokra, a törzsre, amelyhez tartoztok, az emberiség törzsére. A mai estét azzal a kijelentéssel zárom, hogy az imént hallottak (vagy olvasottak) nyomán bennetek ébredő érzéseket, soha többé nem törölhetitek ki sejtjeitekből. Mostantól veletek lesznek, a véretekké válnak, még ha magukat a szavakat nem is tudjátok pontosan felidézni. Fogadjátok el ezt az adományt, ha úgy akarjátok. A Szellem hálával adózik mindegyikőtöknek, aki megtette az útját eddig. Nem feltétlenül az elmúlt órákra gondolok, sokkal inkább arról az ösvényről beszélek, mely életetek során benneteket eddig a pontig vezetett. A közvetítés átiratán végighaladva az olvasók is éppen azt az időkeretet tapasztalják meg, mint azok, akik most szavaimat hallgatják ezen a csodálatos szigeten. 
   
  Valóban úgy érzed, hogy véletlenül akadtál rá erre a könyvre? Határtalanul szeretünk, s csodálattal adózunk valódi lényednek. 
   
  Úgy legyen. 

  Kryon

  AZ ÜDVÖSSÉG ELÉRÉSÉNEK TANTÉTELEI - JÉZUS 
   
  ÉLŐ KÖZVETÍTÉS BELLEVUE 
   
  ÖTÖDIK FEJEZET 

   
  A következő élő közvetítés átiratán kisebb módosításokat hajtottunk végre: további szavakkal és gondolatokkal egészítettük ki a szöveget, hogy az írott változatot világosabbá és érthetőbbé tegyük. 

  Üdv mindenkinek! Kryon vagyok a magnetikus erőterekből. Határtalanul szeretünk valamennyieteket! Ma este a Szellem jön el hozzátok. Mert ti vagytok a fény harcosai. Arra kérünk benneteket, nyissátok meg a szíveteket Kryon üzenetei előtt. Továbbá, mivel különleges alkalom a mai, arra kérjük az érzékenyebb jelenlévőket, bizonyosodjanak meg a Szellem jelenlétéről. Figyeljék meg az aurák változását, érezzék át a szeretet hatalmát, amint az beragyogja ezt a termet. Mindannyian különleges entitások vagytok, és a Szellem a valódi éneteket látja maga előtt. A Szellem nagyon is jól tudja, kik vagytok valójában. A Szellem már látja azt az időt, amikor küldetésetek leteltével hatalmas örömünnepség dicsfénye vesz körül benneteket. 
   
  A mai üzenet tartalma bizonyára meglepetéssel szolgál majd számotokra. Számos ember közelített meg, hogy hangot adjon véleményének: "Kryon, a többi földi mestert még egy szóval sem említetted. Kevés hitelt adtál annak a mesternek, aki egykor a barlangba vonult el, hogy kezében a Koránnal lépjen ki onnan, mégis milliók követik tanításait. Még nem beszéltél az indiai mesterekről. És mi a helyzet a Buddhával? Oly sok tanítómester létezik, s te eddig mégsem adtál információt róluk." Válaszom a következőképpen hangzik: a többi kultúra közvetítői róluk is megadják majd a kívánt ismereteket. Ők valamennyien a szeretet üzenetét hozták el a Földre, s mindannyiukat szoros kötelék fűzte a Szellemhez. A mai napon Jézus mesteri tanításait fogjuk közelebbről megvizsgálni. Egyszer egy napon, Galileától nem messze, nagy tömeg gyűlt össze Jézus előtt, s ő átadta nekik az üdvösséghez vezető út kilenc tantételét, melyek egyszersmind az új korszak tantételeit is jelentik. Az üdvözülés e kilenc tantételét ma este megpróbáljuk újraértelmezni, mélyebben megérteni, s meglátjátok, hogy kultúrátok e kimagasló alakja, valójában az emberiség új korszakának első tanítómestere. Az újraértelmezés folyamán e tanítás esszenciájára próbálok meg rávilágítani, arra a sorok közt rejtező lényegre, amelyet már elhangzásának idején is bele kellett volna érteni. 
   
  Jól figyeljetek, mert a tantételek fontossági sorrendben követik egymást, s a legnagyobb energiát hordozó tétel került a legelső helyre. 

  (1) Az üdvözülés első tantétele a következőképp hangzik: Boldogok a lelki szegények, mert övék a mennyeknek országa. 
   
  Vajon kik lehetnek a lelki szegények? Ezt a kifejezést alaposan félreértelmezték, amikor az alázatosakra vonatkoztatták azt. Közöttetek is akadnak néhányan, akik elmúlt megtestesüléseiket zsákruhában, térden állva, szerzetesként töltöttek. Meg kell azonban hagyni, ehhez hasonló tapasztalatok nélkül megvilágosodottságotok jelenlegi fokára aligha érkezhettetek volna el. 
   
  Ám azt kell mondanom, a lelki szegények alatt nem az alázatosakat kell értenünk. Hiszen az alázatosság elmúlt életeitekben pusztán sajgó hátat, vérző térdet eredményezett. Nem, semmiképpen. A lelki szegények jelzőt arra az embertípusra kell vonatkoztatnunk, amelynek jellemét Jézus a tékozló fiúról szóló példázatban festette le. Nos, röviden, ez a történet egy kétgyermekes családról szól. Az egyik fiú otthonában maradt, s becsülettel szolgálta apját és családját. Felelősséget vállalt mindazért, amit kötelességének érzett, és jól végezte feladatait. A másik fiú ezzel szemben nem ismerte fel családjával szembeni felelősségét, magához vette vagyonát, és elhagyta otthonát. Megcselekedett mindent, amit csak kedve tartott, s botor módon eltékozolta minden vagyonát. Ám teltek-múltak az évek, s elérkezett a számadás ideje, mikor az önfejű gyermek önmagába nézett. Ekkor végre felismerte felelősségét családjáért, s visszatért elhagyott otthonába. Most bizonyára azt gondoljátok, e példázat középpontjában a tékozló fiú áll. Ám ki kell ábrándítsalak benneteket, egészen másról van itt szó. A történet valójában az otthon maradott fiú személyére helyezi a hangsúlyt, minthogy ő volt az a gyermek, aki teljesítette feladatát, és nem habozott magára vállalni a felelősséget. Ő volt az, aki lesújtva érezte magát látván, hogy testvérének visszaérkezését óriási örömünnep kíséri! Kétségtelen, hogy nem értette a háttérben meghúzódó logikát, nem fogta fel, miként lehetséges, hogy noha ő volt az, aki otthon maradt, s a munkát elvégezte, az örömujjongás hangjai mégis testvérének hazaérkezését kísérik. Ez a történet lényegében egy olyan helyzetet állít elénk, amiben a szellemi világosság fényét nélkülöző tékozló fiú végül eljut a megvilágosodottság állapotába. Azt mutatja meg nektek, hogyan kell tekintenetek mindazokra, akik még sötétségben járnak. Mert valójában ők a lelki szegények. 
   
  Ők azok, akikben már ott rejtőzik a megvilágosodás lehetősége. Mindössze arról van szó, hogy ennek az ideje még nem érkezett el. Amikor tehát rájuk tekintetek, mindannyiukban a tékozló fiút ismerjétek fel, a tékozló fiút, aki egyelőre még lelki szegénységben létezik. Visszatérve fontossági sorrendre, alighanem felmerült már bennetek, vajon miért ez a tantétel került az első helyre. Nos hát, azért, mert a Szellem e tékozló gyermekeket is éppoly nagy szeretettel övezi, mint benneteket. Egyszerűen még nem tartoznak a felvilágosult szellemiséggel bírók családjába, egyszer azonban majd ők is közétek lépnek. Az intés tehát rátok vonatkozik, azt igyekszik sugallani nektek, hogy amikor ezekben a tékozló gyermekekben szellemi fény ragyog fel, s családotok részéve lesznek, örvendezzetek! Ne valami olyasminek tekintsétek ezt, ami kisebbíti a ti érdemeiteket. A lelki szegények tehát mindazon testvéreiteket képviselik, akik még nem tekintik magukat az új korszak részének, ennélfogva a Szellem együttérzése irántuk a legerősebb. Próbáljátok megérteni a helyzetben rejlő bölcsességet, és Istent is meg fogjátok érteni. 

  (2) A következő tantétel rendkívüli jelentőséggel bír. Boldogok, akik sírnak, mert ők megvigasztaltatnak. 
   
  Drága barátaim, semmi sem érinti meg mélyebben az emberi lény szívét, mint a szerettei eltávozása felett érzett fájdalom. A Szellem jól tudja ezt, mivel tisztában van vele, hogy ez kivételes módon, egyedül az emberrel történhet meg. Veletek ellentétben a Szellem soha nem gyászol, de megértjük, hogy a szív fájdalmánál nem létezik nagyobb gyötrelem. Vannak most közöttünk olyanok, akik nemrégiben veszítettek el egy-egy szeretett családtagot, barátot. Vannak ma este közöttünk olyanok, akiknek még mindig összeszorul a szíve, ha eltávozott embertársukra gondolnak. Azt szeretném, ha ma este néhányuk megtöltené a padsorok közötti folyosókat, hogy tudassák veletek, noha ti múló emberi mivoltukat gyászoljátok, ők még mindig itt vannak közöttetek, s felétek kiáltják a következőket: 

  "Örökkévaló lények vagyunk! Soha meg nem halunk, mindig tovább szárnyalunk, miképpen ti magatok is... mélységesen szeretünk benneteket. Látjuk gyászotokat, s azt kívánjuk, bárcsak vigasztalást nyernétek. Akárcsak a Szellem, mi is nagyra becsülünk benneteket, mert magatokra vállaltátok az emberlét minden terhét, s azt szeretnénk, ha örökkévaló mivoltotokra ti is ráébrednétek. Mert olyan dolog, mint halál, egyszerűen nem létezik. Örvendjetek az életnek, mellyel a Szellem ajándékozott meg benneteket, s ne feledjétek, mi még mindig itt vagyunk, még mindig létezünk!" 

  Azok a lények látogattak most el hozzátok ismét, akiktől a közelmúltban kellett megválnotok. Ó, néhányan persze egyáltalán nem hiszik szavaimat, ám ülnek itt közöttetek olyanok is, akik tudják, hogy igazat beszélek. Ők valóban itt vannak, én pedig azt mondom nektek: becsüljétek, akik sírnak, de ébredjetek tudatára, olyasvalakiket gyászolnak, akik olyannyira élnek, hogy élőbbek már nem is lehetnének, s akik megjelentek közöttünk ma este. 
   
  Ez a tantétel a második helyre került, mivel magában foglalja, hogy mennyire szeret és becsül benneteket a Szellem mindazért, amin emberként keresztül kell mennetek. Becsül benneteket, mert magatokra öltöttétek az emberi test álruháját, becsül benneteket, hogy olyan közegbe léptetek, ahol valódi lényeteket nem ismerhetitek fel, és gyászoljátok, akik eltávoztak közületek. Pedig örökkévalóak vagytok... az örökkévalóságban léteztek. 

  (3) Boldogok a szelídek, mert ők örökségül bírják a Földet. 
   
  Kik azok a szelídek? - merülhet fel bennetek a kérdés. Nos, semmiképpen sem a gyengék, amiként azt néhányan veletek elhitetni próbálták. A szelídek a fény harcosait képviselik. A szelídek azok, akik nem egykönnyen gurulnak méregbe, még olyan helyzetekben sem, amelyek általában feszültséget keltenek. A szelídek azok, akik vonakodnak megvédelmezni magukat olyan szituációkban, ahol az önvédelem látszana a megfelelő reakciónak. A szelídek azok, akik türelemmel fordulnak a kiállhatatlan személyek felé. Ezek a szelídek azok, akik a Szellem előtt összegyűltek ma este! A fény harcosai. Te magad vagy ez a szelíd személy. Mert ti vagytok azok, akik felismerték a szeretet hatalmát és meglátták a felemelkedett szellemiség békességét. Ami pedig a bolygó örökségét illeti, ti lesztek azok, akikre tisztelettel néznek fel. Ti lesztek azok, akik az új korszak útjain keresztülvezetnek másokat. Mert ti tisztában vagytok a történések miértjével, ők pedig még nem. Ti vagytok az új vezetők. Ezért boldogok vagytok, szelídek. 

  (4) Boldogok, akik éhezik és szomjúhozzák az igazságot, mert ők megelégíttetnek. Számtalan alkalommal beszéltünk már a szándék erejéről. Az igazságot keresők itt vannak ma este, hiszen kifejeztétek abbéli szándékotokat, hogy a Szellemről akartok tanulni, magatokról akartok többet megtudni. Isteni önvalótok, mi bármerre tartsatok is, veletek marad, készen áll arra, hogy felfedje magát előttetek. Mert a szándék minden. Ám ne foglaljátok szavakba, kivéve, ha valóban komolyan gondoljátok. Ha szándékotok kinyilvánítása mellett döntöttetek, fennhangon mondjátok ki, hogy emberi mivoltotok átérezhesse a nyilatkozat örömét. Boldogok, akik éhezik és szomjúhozzák az igazságot. 

  (5) Boldogok az irgalmasok, mert ők irgalmasságot nyernek. Irgalmasok azok, akik kedvesek és együttérzőek, s ők azok, akik lényegében a karmájukat már feloldott emberek csoportját képviselik. Mert hiszen, ezt ti is beláthatjátok, a kedves és együttérző ember aligha rendelkezhet nehéz természettel. A nehéz természet ugyanis feloldatlan karmikus adottságok jelenlétére utal, a meg nem oldott karmikus helyzetek pedig haragot és dühös indulatokat generálnak. Teljesen egyértelmű, hogy irgalmasság bajosan jellemezheti azt, aki dühöt és haragot hordoz magában. A Szellem hálával szemléli az irgalmas embert, így tehát hálával tekint mindazokra, akik áthaladtak karmikus leckéiken, s kipukkasztották a személyes félelmek buborékait. Habár a félelem-buborékokból álló fal vészjóslóan magasodik előttetek, s rendszerint szorongást ébreszt bennetek; e buborékokat mégis oly könnyű kipukkasztani, hiszen fantom csupán, amit ti oly hatalmas rettenetnek véltetek! Amikor kipukkadnak, az irgalmas személyiség nyomban előtűnik a ködből... az őszinte kedvesség, az őszinte együttérzés azonnal megmutatkozik. 

  (6) Boldogok, akiknek a szívük tiszta. Ó, hogy mennyire félreértelmezték ezt a kijelentést! Vajon kik azok a tisztaszívűek? Szavaimmal most legfőképpen a jelenlévő édesanyákhoz szeretnék fordulni. Emlékeztek-e arra az időre, amikor gyermeket vártatok? Magatokban hordoztátok a drága életet, s más gyermekekre tekintve gyakran mondtátok a következőket: "Az én gyermekem nem ilyen lesz, mert én jobb nevelést fogok adni neki. Kizárólag a legnemesebb igazságokkal ismertetem meg, s óvom még a széltől is. Csodálatos gyermek lesz belőle, aki nagyon szeret majd engem." 
   
  Azután, néhányatok legnagyobb megrökönyödésére, a gyermek egyszerre csak hihetetlen tulajdonságokat kezdett produkálni! Dac, düh, félelem, féltékenység, önzés, és igen, még a csalás is szerepelt az általa felvonultatott, cseppet sem kívánatos jellemvonások között. Ezeket semmiképpen sem tanulhatta tőletek... igaz? Mi sem szolgál ennél jobb bizonyítékkal a tudati lenyomat létezésére, melyet karmikus attribútumokként minden emberi lény magában hordoz. Semmi szükségük arra, hogy mindezt egy anyától tanulják meg. Ami azt illeti, egyenesen az ellenkezője az igaz, minthogy e vonások kibontakozása láttán az anyák rendszerint igyekeznek leszoktatni gyermekeiket e tulajdonságok gyakorlásáról. A tisztaszívű ember felelősséget vállal a megállapodásában foglaltakért, és felismeri, hogy körülmények áldozata egyszerűen nem lehet senki. Mindannyiatok életútja rendelkezik bizonyos kirótt irányvonallal, meghatározott körülményekkel, melyeket ti magatok terveztetek meg előre. Következésképpen, bármilyen furcsának is tűnik, bármilyen helyzetbe kerüljetek is, azért egyedül ti magatok lehettek a felelősek. Ti határoztátok meg szükségességüket, s rajzoltátok fel a tervezetet mindazok segítségével, akik valamiképpen részesei életeteknek, s rendszerint még olyan emberek is érintettek az adott helyzet kialakításában, akikről pedig egyenesen azt állítjátok, nem is ismeritek őket. Tisztaszívű ember pedig akkor válik belőletek, amikor ezek a tények egészen világossá válnak előttetek, s tisztán látjátok a folyamat lényegét. Ekkor szívetek mélyéről eredő megértéssel vagytok képesek szemlélni a tervezés folyamatát, mely révén a körülmények, melyekben időről időre magatokat találjátok, annak idején megteremtettek. Mindezek hallatán valószínűleg megszólal bennetek egy hang: "Hogyan lehetséges ez, hiszen életem számos körülménye igencsak negatívnak tekinthető?" A Szellem azonban a következőképpen felel nektek: "Szándékosan folyamodtatok e körülmények megvalósulásáért, méghozzá azért, hogy keresztülhaladjatok rajtuk, s megismerjétek őket." Hogy úgy mondjam, a tigris előbúvik rejtekhelyéről, a karma pedig beteljesíthetővé válik. Nem kell tehát ragoznom, hogy mindazok, akik úgy döntöttek, magukba fogadják a semleges gondolatmintát, önmaguktól tisztaszívűekké válnak. Mert a karma felhője semmivé foszlik, s a tisztaság ragyogása a felszínre emelkedik. 

  (7) Boldogok a békességre igyekezők, mert ők az Isten fiainak mondatnak. Drága barátaim, emberi tudatotokban egy rendkívül veszélyes ellenség bújik meg. Gondolom, kitaláltátok már: az intellektusról, az értelemről beszélek. Az értelem és a spirituális adottságok szövetsége nélkül gyilkost hordoztok testetekben. Azt hiszem, közületek is sokan ismerik azt az érzést, mikor ébredéskor a tettre kész intellektus a következő kérdéssel fordul felétek: "Nos, mi miatt kellene aggódnunk, hogy ébren tudjunk maradni? Megvan! Legjobb lenne, ha a 'mi lesz, ha ez megtörténik?' sémát használnánk. Mi lesz, ha ez megtörténik? Mi lesz, ha ez nem történik meg?" Tipikus emberi jellemvonás, hogy elmétek egy része, mindig a lehető legrosszabb eshetőségekre írt forgatókönyveket játsza le előttetek, újra meg újra, minek következtében kiegyensúlyozatlanná váltok, s betegség fészkeli magát a testetekbe. Az aggodalom ugyanis sejtkémiai egyensúlyvesztést idéz elő, így hát hazugság volna azt állítani, hogy intellektusotok kizárólag jót tesz nektek. Szeretnénk, ha ma este sikerülne teljes egészében megértenetek e sajátosság mechanizmusát, miután ti vagytok a békességre igyekvők. Nem feltétlenül azok, akik a nemzetek közötti politikai egyensúlyt őrzik vagy teremtik meg, én inkább egyfajta belső békességről beszélek. Ahelyett, hogy kétségbe esnétek, szíveteket megnyitjátok a békesség előtt, és a birtokába is kerültök! Így fest tehát a békességre igyekvő. Ő az, ki az intellektus erejét a Szellemivel egyesítette... mert tudjátok, az értelem félelmetes erőt képvisel. Az ellenség ugyancsak hathatós segítséggé válik, ha a Szellem energiája kapcsolódik hozzá. A fegyelmezett, a spiritualitás szolgálatába állított értelem a legjobb baráttá válik, abból a halálos ellenségből, aki enélkül a szabályozott lelki élet nélkül a materialista kétkedés, szorongás és vágy szószólója. A krisztusi út lényege a Legfelsőbbel való örömteli egység elérése, a szellemi önvaló és az egykor anyagi vágyakkal, félelmekkel terhelt értelem násza. A legnagyobb tudományos felfedezéseitek, és a legmélyebb békességetek egyaránt e kettő házasságából fog megszületni. 
   
  Az értelem akkor majd hajnali háromkor azzal a kérdéssel ébreszt fel benneteket: "Tisztában vagy vele, mily hatalmas szeretettel tekint rád a világegyetem? Tudod-e, hogy belső vezetőid ebben a pillanatban is veled vannak?" Gyökeres változás, nem igaz? Ha mindezek a gondolatok a szavakban és a tettekben egyaránt kifejeződnek, ez a békesség akár már ma este is a tiétek lehet. A Szellem szavai szólnak hozzátok, jóllehet egy ember ajka formálja meg azokat. Ismerünk benneteket, jól tudjuk, milyen terheket hordoztok magatokban. A békességet most magatokba ölelhetitek, hogy egy egészen más emberként hagyjátok el ezt a termet. 

  (8) Boldogok, akik háborúságot szenvednek az igazságért, mert övék a mennyeknek országa. Mert a Szellem jól tudja, milyen azok között járni, akik kinevetnek benneteket... a szemforgatók között, akik álmélkodnak rajtatok, s nem látják, kik vagytok valójában, vagy nem hisznek nektek, amikor ezekről a dolgokról beszéltek. Habár ti magatokba szívtátok az egyetemes rend működéséről való tudást, mégis oly sokan vannak, akik ennek egyáltalán nincsenek tudatában. Ismét kihangsúlyozom: mi rendkívül nagyra becsülünk benneteket ezért az utazásért, s arra bátorítunk benneteket, hogy mindazokban, akik megcsúfolnak benneteket, a tékozló fiút, és a hatalmas fényharcost ismerjétek fel. Hiszen valóban azok ők, csak még nem ébredtek ennek tudatára. Mert egyszer ők is irgalmasok, tisztaszívűek, békességre igyekvők lesznek. Mindössze arról van szó, hogy számukra a megfelelő idő még nem érkezett el. Ti azonban fényességként jártok közöttük, s eljön majd a nap, amikor fényességetek eredetéről kérdeznek benneteket. Álljatok készen megosztani velük minden tudásotokat, szerényen és tisztelettudóan, mint személyes igazságot. A Szellem nagyra becsül benneteket mindazért, amit el kell viselnetek, és csak remélni tudja, hogy lesz hozzá elég türelmetek. 
   
  Amikor az új Jeruzsálemről beszélek, azt mondom, benne éltek! Ez a fogalom az új Földet, az Új korszakot, és az új energiát képviseli, azok vezetésével, akik sírnak, akik szelídek, akik az igazságot szomjúhozzák, akik irgalmasok és tisztaszívűek, és elviselik, hogy mások kinevetik őket... s ezáltal a szeretetenergia hordozóivá lettek az egész bolygó számára. Akik Ti vagytok. 
   
  Úgy legyen... úgy legyen. 

  Kryon

  TOVÁBBI TUDNIVALÓK A SZELLEM ÚJ ADOMÁNYÁRÓL 
   
  HATODIK FEJEZET 

   
  A szerzőtől... 

  A semleges gondolatminta a Kryon-üzenetek egyik legcsodálatosabb, ám egyben a legtöbb félreértést szülő alkotóelemét képviseli. Ha nem értesültél még a semleges gondolatminta létezéséről, figyelmedbe ajánlom a Kryon-sorozat első kötetét, az Utolsó Időket, melyben egy egész fejezetet szenteltünk ennek a kérdésnek. 
   
  Miként többször már utaltam rá, azt kívánom, bárcsak létezne megfelelőbb szó a gondolatminta fogalmára, ám nyelvünkön igazából nem találni olyan szót, mely közvetlenebbül kifejezné e koncepció lényegét. Ha több szóval is kifejezhetném, talán "a megtisztulás katalizátora" szókapcsolatot tartanám a legmegfelelőbbnek. 
   
  Mégis, e csodálatos adományról szóló ismertetőmből néhányan rögvest a szó negatív jelentéstani értelmét igyekeztek megragadni. Mit sem számított, milyen információkat közöltünk róla, pusztán annyit voltak hajlandóak "kihallani" belőle: gondolatminta - az ember fölött erőszakos ellenőrzést fenntartó és az embert rabszolgaságba kényszerítő eszköz. Olyan dolog, amit az idegenek helyeznek az emberi testbe, hogy hatalmat gyakoroljanak felette... vagy valami olyasmi, amit bizonyos kormányszervezetek tesznek veletek. Az igazság valamint a Kryon üzeneteit körüllengő ellenállhatatlan szeretetenergia dacára, még mindig vannak olyanok, akik egyszerűen nem hagyják, hogy bármi is megtörje félelemkoncepciójuk jegét a semleges gondolatmintával kapcsolatban. Emlékszem, az élő közvetítések folyamán Kryon számos alkalommal elismételte, ha az ember egyedül marad egy sötét szobában, nyomban félelmetes jelenetek merülnek fel képzeletéből, mielőtt bármi másnak ideje lenne földerengenie benne. Megért bennünket, hiszen tisztában van vele, hogy a dualitás ereje felelős az efféle dolgok megnyilatkozásáért. Az ezzel ellentétes reakció viszont, a bizonytalanság fenyegető jelenlétében is szeretetben, békességben és félelem nélküliségben nyilvánul meg. A spirituális lélekjelenlét, a félelem nélküliség nem más, mint egy, az önmegvalósítás során elért kitűnő és fontos jellemvonás, képesség. 
   
  Karmánk a múltbeli tapasztalataink, élményeink révén halmozódik fel, s tölti meg újabb tanulnivalóink, leckéink üvegpoharát. Céloktól, rendeltetéstől és szándéktól terhes az üvegpohárban található elegy, melyet gondosan, nagy körültekintéssel keverünk ki és színezünk meg valamennyi testet öltésünk előtt. Sötét teherként hordozzuk magunkban üvegpoharunk tartalmát, s próbatételünk célja bizonyságot nyerni afelől, hogy képesek vagyunk-e lassanként felismerni, mihez is kell kezdenünk vele, s hogy képesek vagyunk-e megfelelni a próbatételeken, s ezáltal a pohár tartalmát megtisztítani a sötét elegytől. Amiként felvilágosult megoldásokat találunk minden egyes feladatra, a színe egyre világosabbá és világosabbá válik, mígnem végül valóban kristálytisztán csillog. Amikor pedig poharunk tartalma teljesen áttetszővé lesz, fogjuk a poharat, letesszük a földre, s egyszerűen továbbsétálunk. Megszabadultunk a karmától, mégis élünk, még mindig a bolygón vagyunk. A karmától való mentesülés nem szükségképpen egyenlő a halállal (miként attól néhányan tartottak). "Ámde mit tegyünk, miután szabaddá lettünk leckéinktől, melyeket elsajátítandó a Földre érkeztünk?" - szegezték nekem a kérdést néhányan. Kryon a következőképpen válaszolt erre: "Most, hogy már nem szükséges a múlt szálainak kibogozására időt fordítanotok, a megállapodásotokban vállalt dolgokkal foglalkozzatok!" 
   
  A Földön megjelenő új energiában, miként azt Kryon és mások leírták, a Szellemtől a fellebbentett fátyolon keresztül felénk áradó hatalmas új adományok továbbítóját kell látnunk. Kryon számos alkalommal beszámolt már róla, mi módon érdemeltük ki ezt, s számos alkalommal részletbe menő magyarázattal szolgált (beleértve az e könyvben szereplő üzeneteket is) a történések mikéntjére is. Az egyik legjelentősebb új adomány azon képességünkben rejlik, hogy immáron minden karmánkat az átdolgozásra áldozott időráfordítás nélkül megsemmisíthetjük... pusztán szándékunk kifejezésével. A szándék tisztasága azonban nélkülözhetetlen. A karma dinamikus és nem bosszúálló természetű. Az okulásért és nem a bűnhődésért működik. A dolgok helyes megértése, az őszinte meghódolás az élet transzcendentális forrása előtt, valóban lehetővé teszi a karma, a sors pozitív irányváltását. Kryonnak lényegében ez volt az első üzenete, amiben a karmát szertefoszlató eszközt a "semleges gondolatmintának" nevezte. A helyes gondolkodásmód, a tényleges meggyőződés szertefoszlatja a tévhiteket. Mint az előbb említett analógiában, a semleges gondolatminta a karmánk sötét folyadékába helyezett (vagy öntött) spirituális katalizátor szerepét töltötte be, mely kilencven napi kevergetés után teljesen áttetszővé lesz. Semmi más, pusztán szándékunk szükségeltetik hozzá, s teljes fennmaradó életidőnket megszabadíthatjuk a karmikus kötöttségektől, emberi kapcsolatoktól, elsajátítandó leckéktől és különféle, a karmához kapcsolódó történésektől. A feltételes mód azonban indokolt, mert a gondolatoknak, a szavaknak és a tetteknek kötelező összhangban kell állniuk például azzal a tanítással, amit Jézus képviselt. A transzcendencia gyakorlati út, és nem a karosszék spekulálóknak való. A folyamatos tanulás és a lelki élet gyakorlatának magas szintre emelése elengedhetetlen. A bátor, őszinte élet lehetővé teszi az említett gondolatminta befogadását. 
   
  Számos kérdés merül fel azonban magával a folyamattal kapcsolatban. Honnan tudjuk, hogy már a birtokába kerültünk a gondolatmintának? Amikor minden tekintetben Kryon utasításai szerint jártunk el, s mégsem történt semmi, az vajon mire utal, mit jelent? Előfordulhat-e, hogy a gondolatminta befogadása valójában már azelőtt bekövetkezett, mielőtt egyáltalán hallottunk volna létezéséről? Mi a különbség a tapasztalat tekintetében azok között, akik meglehetősen sötét és súlyos karma hordozói, illetve azok között, akik már csaknem színtiszta "eleggyel" rendelkeznek? Arra ösztönzök mindenkit, olvassa el a szurokkal teli gödörről szóló példázatot (Kryon sorozat, második kötet, Ne gondolkozz úgy, mint egy Ember!). A példázat arra igyekszik rámutatni, milyen hatással van a körülöttünk élőkre saját karmikus megtisztulásunk. Noha a történet egyértelműen csodálatos fordulatok képét vetíti elénk, még mindig rengeteg levelet kapok, melyek íróik félelmeiről számolnak be. Sokan tartanak attól, hogy mi történik velük valamint családjukkal az esetben, ha a gondolatminta befogadása mellett döntenek. Néhányan képtelenek felfogni azt, hogy ez egy adomány, ehelyett olyasvalaminek tartják, amit meg "kellene" tenniük... mint például beszedni az orvos által felírt gyógyszereket. A semleges gondolatminta ajándék természete abban nyilvánul meg, hogy nincs szükség a hosszadalmas, bonyolult, nem egyszer öntudatlan vezeklésre, hanem a megfelelő attitűd kialakításával befogadható. 
   
  Az igazság az, hogy a semleges gondolatminta az új energia révén mindenki számára elérhető ezen a bolygón. Ajándék ez, amit a Szellem nyújt mérhetetlen szeretetében felénk, lehetővé téve a felvilágosult szellem megnyilatkozását és a belső békesség kibontakozását minden emberben, aki csak magába kívánja ölelni adományát. Tudni kell azonban: ez nem kötelesség. Nem olyasmit jelent, amit megtennünk "kellene". Sőt, a felsőbbrendű én szándékának megnyilatkozása révén a folyamat sokszor egyszerűen magától végbemegy. Véleményem szerint a gondolatminta (vagy nevezzük bármi másnak) befogadása abban a pillanatban következik be, amikor helyzetünk megérett erre, s amikor a befogadásához szükséges állapotot elértük. Igazán semmi egyéb köze nincs Kryon üzeneteihez, mint hogy Kryon volt az első entitás, aki a közvetítések során a gondolatminta valamint az új energia létezését felfedte előttünk. 
   
  Aligha mondhatnánk, hogy Kryon üzeneteinek középpontjában a gondolatmintáról szóló információ áll. Ő csupán jellemzést adott a Szellem egyik új adományáról, bár való igaz, a gondolatmintával kapcsolatos üzenetek meglehetősen nagy hányadát alkották az első kötetnek. Sokaknak segített tudatára ébredni az életükben zajló folyamatoknak, sok más ember számára pedig kinyilatkoztatásként hatott, s megértették, mi történik akkor, ha valóban készen állnak a továbblépésre. Kryon senkitől nem kívánja, hogy folyamodjék ezért az adományért, mivel tisztában van vele, hogy rendkívül bensőséges, személyes döntést igényel, s természetesen azt is jól tudja, hogy az időzítés végtelenül fontos minden ember ösvényének szempontjából. Minthogy Kryon munkássága a legkevésbé sem evangélikus jellegű, pusztán beszámol az új adomány jelentőségéről, a végső döntést a kezünkben hagyja. Végül, de nem utolsósorban, folytonosan emlékeztet arra, hogy ezek az adományok nem Kryontól erednek. Hogy is eredhetnének! Hiszen azok mindig is hozzánk tartoztak. Még jóval érkezésünk előtt mi magunk szentesítettük azokat, és ennek értelmében most a rendelkezésünkre állnak. Pontosan a tervek szerint. 

  Lee Carroll 

  *** 

  OLVASÓI LEVELEK 

   
  Kedves Kryon! 

  Egész júliusban, augusztusban és szeptemberben mély depresszióban voltam. Némely napokon úgy éreztem, sem erőm, sem pedig kedvem nincs kikelni az ágyból, és semmiféle értelmet nem láttam életemben. Nem, nem forgattam a fejemben öngyilkossági gondolatokat, inkább a lelkemben éreztem ürességet. Lelkem táplálékért kiáltott, mégsem volt semmi, mi éhségemet csillapíthatta volna. Olyan érzésem van, mintha valamilyen mérvű beavatási folyamaton haladtam volna keresztül. Mind ez idáig összhangban éreztem magamat Istennel, és felsőbbrendű énemmel. 
   
  Ez idő alatt fogtam neki az első kötet olvasásának, s rá kellett ébrednem arra, imáimban, meditációimban voltaképpen a felemelkedett státusznak megfelelő dolgokért folyamodtam, anélkül, hogy Kryon kinyilatkoztatásainak akár egyetlen szavát is ismertem volna. Rezgésszintem megemelésén fáradozom, ennélfogva készen állok majd a spirituális felemelkedésre, ha annak is elérkezik az ideje. 
   
  Lassanként kezdek kilábalni a depresszió sötétségéből. Érzem egyik vezetőm jelenlétét, de nem igazán tudom felvenni vele a kapcsolatot. Úgy érzem, elemeim teljesen lemerültek! Régi félelmeim újra a felszínre emelkedtek, s újra foglalkoznom kell velük, remélem, ezúttal utoljára. Mindez valamiképpen a lezárulás és egy új kezdet érzetét ébreszti bennem. 
   
  E gondolatok papírra vetése egyfajta feloldódást eredményezett. Azt kívánom, bár e feloldódás új vezetőim megismerését és a gondolatminta sikeres befogadását hozná magával. 
   
  Szeretettel: 
   
  Martha King 
  Montgomery, Alabama 
   
  * 
   
  Következő levelében így ír Martha: 

  Kedves Lee! 

  Úgy érzem, röviden be kell számolnom néhány dologról, melyet első levelem óta tapasztaltam. Sikerült legyőznöm a depressziót, és sok dolog kerül a napvilágra, amelytől végre meg kellett szabadulnom, s áldásommal útjára engednem. Szemlátomást mélyen megbújtak tudatom mélyén, s a gondolatminta, valamint a Szellembe vetett feltétlen hitem segítségével képes voltam végre szélnek ereszteni őket. Mindig is tudtam, hogy több vagyok mint Martha Brown King, s életem különböző periódusaiban számtalanszor bizonyságot is kaptam erre. 
   
  Csodálatos dolgokat éltem át az utóbbi hónapokban, s lelkem mélyén egységet érzek a Szellemmel és minden létezővel. Folyamatosan bizonyítékát látom annak, mi minden megvalósítását teszi lehetővé a spirituális energia használata. Csupán ki kell érte nyújtanunk a kezünket, s bármikor birtokba vehetjük. Mint mondják: "Minden lehetséges azok számára, akik hisznek." 
   
  Hadd zárjam levelemet köszönő szavaimmal. Bizton állíthatom, szeretetteljes kapcsolat fűz a Szellemhez, s ez a legcsodálatosabb dolog, amit valaha is átéltem. 

  Szeretettel: 
  Martha King 
  Montgomery, Alabama 

   
  Kryon megjegyzései az olvasóhoz: Lám, a levélíró a semleges gondolatminta adományát már azelőtt megkapta, mielőtt egyáltalán értesült volna a Kryon létezéséről. Ez nagyon fontos, hiszen a gondolatminta nem Kryon ajándéka, és "hitrendszerének" részét sem képezi. Azért jöttem el hozzátok, hogy tájékoztassalak benneteket egy adomány létezéséről, melyért ti magatok dolgoztatok meg. Csupán az információt hozó követ vagyok, de az ismeretek átadása révén az átalakulási folyamatok felgyorsulnak, emellett olyan sajátosságokról szóló tudáshoz juttatnak benneteket, melyek az én beavatkozásom nélkül történnek meg veletek. Én mindössze azért vagyok itt, hogy a háló erővonalainak kiigazítása révén támogassam fejlődéseteket, méghozzá oly módon, mely lehetővé teszi a következő évezredbe való átmenetet. Az adomány tervezetetek részét képezi, s ennek megfelelően átadásának időzítése tökéletesen megfelelő ebben az új korszakban. 
   
  Sokan félreértelmezték a semleges gondolatminta lényegét. Néhányan azt kérdezték: "Már hogyan juthatnék hozzá kérés nélkül?" A válaszom az, valójában igenis folyamodtatok érte. Néhány ember, épp mint levélírónk esetében, elérkezett fejlődésének ama pontjára, amikor a karma mintegy önmagától megtisztul! Természetes módon haladtak keresztül ezen a folyamaton, s most a következő lépés megtételére várakoznak. Valójában egész megállapodásotok erről szól! Amikor ehhez hasonló helyzet áll fenn, felsőbbrendű énetek megadja jóváhagyását, hogy megtestesült énetek a következő fokozatra lépjen. Ennélfogva néhányan Kryon üzeneteinek előzetes ismerete nélkül is átélhetik a gondolatminta befogadásának folyamatát. Azután hozzájutnak az információhoz, s azt kérdezik: "Mi is történt tulajdonképpen?" 
   
  ** 
   
  Kedves Lee! 

  Az átalakulási folyamat során megtapasztaltam a Kryon által említett valamennyi "tünetet". Ha ismertél volna hét hónappal ezelőtt, figyelemmel kísérhetted volna rajtam az átállás összes fázisát. Üzletasszony vagyok, a Hawaii Egyetem üzleti karán szereztem diplomát. Azelőtt úgy gondoltam, és ezzel barátaim is egyetértettek volna, hogy én volnék a legutolsó, aki a szellemi felvilágosodásról és holmi metafizikai jelenségekről beszél. 
   
  Egyedül, mások segítsége nélkül érkeztem el fejlődésem eme pontjához életemben. Könyvedet csupán a Kryon által elmondott dolgok megtapasztalása után olvastam el, éppen ezért nagyon sok igazságot találok soraiban. Most már felismertem, hogy amin keresztülmentem az valójában szisztematikus és ésszerű folyamat volt - nem pusztán számomra, de mindenki más számára is. 
   
  A kilencvennapos átmenetet magam is megtapasztaltam a valóságban. Ezt még könyved olvasása előtt éltem át, így lehangoltságomra semmi magyarázatot nem találtam. Csupán el akartam mondani neked, milyen előnyökkel járhat, ha valaki történetesen még mentes az információtól és a különféle értelmezésektől. Minthogy jómagam, hogy úgy mondjam, még "meg nem fertőzött" voltam, élő bizonyítékkal szolgálhatok Kryon szavainak igaz voltára. 
   
  Isten áldása kísérjen utadon! 
   
  Jennifer Nakahara 
  Ewa Beach, Hawaii 
   
  ** 
   
  Kedves Lee! 

  Levelem talán nem azok közé tartozik, melyeket szívesen beszerkesztenél következő kötetedbe, mivel számos fizikai tünet jelentkezett nálam a gondolatminta befogadását követő átalakulási folyamat során. 
   
  Úgy határoztam, egy pikniket rendezek, hogy társaimmal együtt megvitassuk a Kryon-könyvek információira vonatkozó kérdéseket. Az összejövetel időpontjára már változásokat észleltem magamon. Más jellegű bajaimon kívül, a legkellemetlenebb problémát az jelentette, hogy bármilyen táplálékot vettem is magamhoz, nyomban rosszul éreztem magam tőle. Nem mondhatnám, hogy túlságosan kellemes társaság lettem volna. Mire azonban eme gondjaimon sikerült felülkerekednem, már hasogató fejfájás és homloküreg-gyulladás keserítette életemet. Miután hónapokig próbáltam magyarázatot találni arra, a gyógyító vajon miért nem képes önmagán segíteni, elmentem kis szentélyembe, ahol világos párbeszédbe kezdtem Kryonnal. 
   
  Könnyeim között elmondtam neki, már nem bírom tovább. Elegem van a rosszullétből, a folytonos sírásból, a magányból, a pénztelenségből. Nem is tudom, hogy írjam le, mi történt ekkor, de gyertyáim egyszer csak elaludtak, a magnóm egyszerűen leállt... én pedig abbahagytam a sírást. 
   
  Azóta egy könnyet sem ejtettem, leszámítva a boldogságomban hullatott örömkönnyeket. Megszűntem rosszul érezni magam, és örültem, hogy ismét jól vagyok, ám ennél sokkal fontosabbnak tartom, hogy életem új értelemmel telt meg. Végül úgy látom, életem, gyermekeim, barátaim és tanítványaim valami módon mind-mind profitáltak a három hónapos átalakulási időszakból, melyen át kellett esnem. Szívem olyannyira megtelt szeretettel, s az egység érzésével, hogy már nem is igen emlékszem, ki vagy mi okozott nekem gondot valaha... 
   
  Bizonyára bennetek is felmerült már a következő kérdés: "Ha egyszer a levélíró készen állt a gondolatminta befogadására, miért zuhant mély depresszióba?" "Végső soron nem volt több karma, mitől megszabadulnia kellett volna, ez esetben pedig a folyamatnak szinte észrevétlenül kellett volna lezajlania." Noha karmájától teljes egészében megszabadult, megállapodásának és az abban rejlő karmának "emlékezetét" azért még felszínre kellett hoznia. A folyamat nem minden esetben alakul így, hiszen minden egyén helyzete különböző. Mindannyiunknak megvannak egyéni tehetségei, képességei. Már a múltban is felhívtam rá a figyelmeteket, ne gondoljátok, hogy a spirituális entitások egyfajta arctalan automaták, melyek mindegyike ugyanolyan gondolatvilággal rendelkezik. Rendkívül viccesnek találom ezt az elgondolást. Mit gondoltok, miért az ember az egyetlen a Föld élőlényei között, akinek valóban megadatott a tudatossá válás lehetősége? Már ennek egyedül világossá kellene tennie számotokra, hogy minél inkább hasonlítotok valódi lényetekre, annál különlegesebbé kell válnotok. A gondolatminta minden egyes egyén számára kivételes és sajátosan csak rá jellemző lehetőségeket rejt magában. 
   
  Kathie Greene 
  Tonawanda, New York 
   
  ** 
   
  Kedves Lee! 

  Reiki mester-tanár vagyok, s mint ilyen, tanítást és beavatást adok olyan emberek számára, akik e szeretetteljes életerő energiát közvetíteni kívánják. Az univerzális életerő energia segít az öngyógyításban, illetve mások és persze a Föld bajainak orvoslásában. Néhány hónappal ezelőtt egy férfi keresett fel azzal, hogy tanítást és beavatást adjak neki a Reiki első fokozatába. Órákon át beszélgettünk a Földön zajló változásokról, életfilozófiánkról, s nem állhattam meg, hogy meg ne kérdezzem: "Biztos benne, hogy még nem olvasta a Kryont?" Jóllehet maga a könyv sosem került a kezébe, szinte minden mondata tökéletes összhangban volt (ha nem szóról szóra egyezett) Kryon tanításaival. 
   
  Mondanom sem kell, tanítványom megszerezte a könyvet, s egy nap alatt ki is olvasta. Izgatottan felhívott, s órákon át beszélgettünk Kryon üzeneteiről. Amikor következő alkalommal eljött hozzám, hogy tanításokat és beavatást adjak a Reiki II-be, azt mondta, úgy érzi, hogy mesterei megérkeznek hozzá a következő két héten belül. Amikor a beavatást átadtam neki, valami bámulatba ejtő dolog ment végbe. Tanítványom kezét imára kulcsolva és csukott szemmel egy székben ült. Amint előtte álltam, hirtelen csodálatos szeretet járt át, s töltött el egészen. Éreztem, vezetőim mögöttem állnak, s tanítványom mögött is "megpillantottam" három új mesterét. Könnyek patakzottak végig arcomon, miközben csendesen üdvözöltem őket, s köszönetet mondtam nekik, amiért e különleges alkalmat választották, hogy először megjelenjenek mellette. Amikor mögé léptem, hogy megkezdjem a beavatást, csupán egy kevéssé húzódtak hátrább, míg az én mestereim előtte maradtak (velem szemben). Energiájuk oly gyönyörűséges és erőteljes volt, hogy szavakkal nem is tudom kifejezni milyen áldottnak éreztem magamat. 
   
  A beavatás során mindig megkérdezem a tanítványaim mestereit vagy vezetőit, van-e valami tanács, információ, vagy másféle adomány, amit meg szeretnének vele osztani, s arra kérem őket, jelképesen helyezzék azt a tenyerembe. Kinyúltam bal kéz felé, s éreztem a csodálatos energiákat, amint a bal oldalon álló mester teljesítette kérésemet. Azután kezemet a fejem fölé emeltem, hogy a középütt álló mester is belehelyezhesse adományát, végül pedig a jobbomon álló mesterhez fordultam. Azután tenyeremet lassan tanítványom korona csakrája fölé helyeztem, s éreztem, amint a szeretet, az információk, a tanácsok és adományok átáradnak hozzá. Amikor a beavatás folyamata befejeződött, elhagytam a szobát, hogy magába tudja fogadni az energiákat. Hosszú ideig elmélyültségben maradt, majd amikor végül egy örömkiáltást hallatott, újra csatlakoztam hozzá. Az elkövetkező órákat nevetéssel, sírással és átéléseink megosztásával töltöttük. 
   
  Azóta is sok csodálatos dolog történt, ám én legfőképpen ezt az egyet szerettem volna megosztani veled. Tanítványom és jómagam bámulatos eredményekkel alkalmazzuk a Reiki és a polaritással kapcsolatos eljárás egyfajta kombinációját gyógyító munkánk során. 
   
  Szívből köszönjük, Kryon! 
   
  Whitney S. Murdock 
  Reiki mester-tanár 
  Vacaville, Kalifornia 

   
  Kryon megjegyzése az olvasóhoz: Íme, ismét egy példát láthattunk arra, hogy egy felvilágosult szellemiséget magában hordozó lélek ösztönösen tud Kryon üzeneteinek lényegéről, még mielőtt a könyvnek akár egy betűjét is olvasta volna. S ez újabb bizonyítékkal szolgál arra, hogy a gondolatminta befogadásának folyamata, illetve a vele járó karmasemlegesítés és vezetőcsere magával a Földdel áll összefüggésben, nem pedig a Kryonhoz kapcsolódik. A levélíró tanítványa már mélyen benne járt az átalakulási folyamatban, s Kryon információinak pusztán a történtek világosabbá tételében látta hasznát. 
   
  A fent idézett levél valódi üzenete azonban a facilitátorok vagy segítők szerepének fontosságát helyezi előtérbe. Ez esetben sem volt véletlen, hogy a beavatást végző tanító jól ismerte Kryon üzeneteinek tartalmát, mivel ezen információk segítségével nagymértékben felgyorsíthatta tanítványának fejlődési folyamatát. 
   
  A segítők szerepének jelentőségét az új korszakban nem lehet eléggé hangsúlyozni. Sokakhoz áradnak majd csodálatos információk látomásokon és álmokon keresztül. Ez az új adomány, mely munkátokat hivatott elősegíteni. Ne söpörjétek hát félre őket! Alkalmazzátok az új módszereket, s figyeljétek meg az eredményeket. Ne lepődjetek meg azon, ha pácienseitek közül néhányan a tökéletes gyógyulás következményeképpen soha többé nem térnek vissza kezelésre. Cseppet sem kell aggódnotok azonban, mert amint tudásotoknak híre megy, megélhetésetek hosszú időkre biztosítva lesz. Higgyetek nekem! 
   
  ** 
   
  Helló! 

  Magamba szívtam az első és a második kötet tartalmát, s most szinte szárnyalok energiáinak erejétől. Köszönöm, hogy magadra vállaltad a szkeptikus szerepét. Milyen bölcs is a Szellem! Amikor végeztem az első kötettel, már küldtem neked egy levelet, az a levél azonban még félelmeimet és szomorúságomat tükrözte. 
   
  Ezúttal viszont szerencsére már egészen más dolgokról számolhatok be. Annyira hálás vagyok neked bátorságodért, és persze Kryonnak is - mert úgy érzem, a könyv lapjain keresztül szavai egyenesen hozzám szólnak. Folyamodtam a semleges gondolatmintáért, s egy héten belül változásokat kezdtem tapasztalni életemben. Megnyugvással vettem tudomásul, hogy nem váltam lehangolttá, s elhagyatottnak sem éreztem magamat. Ami azt illeti, most már ráébredtem, hogy a folyamat számos lépésén magam is áthaladtam, noha akkor szavam még nem volt a kifejezésükre - márpedig, úgy látszik, én mindig ragaszkodom a szavakhoz. Kryon üzenetei közül már nem egy dolog nagyon is ismerősnek tűnt, ám mindenképpen újnak a tekintetben, hogy végre az eleddig minduntalan eszembe villanó "igen, de" felmerülése nélkül hallhattam őket. 
   
  Jó ideig nem éreztem a Szellem borzongató közelségét, mely oly mélységesen hiányzott, hogy sokat búslakodtam miatta. Mostanában azonban sokszor újra felvillanyozott vagyok jelenlététől, és bár sohasem hittem, hogy valóban eltávozott volna tőlem, mély kétségbeesésbe taszított, hogy képtelen voltam érezni Őt. Fogalmam sincs, merre tart életem, de ez nem is számít. Egyedül az fontos, hogy a világegyetem minden apró mozdulatát átérzem és ez erőt ad a továbbhaladáshoz. 

  Karen Kleyla 
  Gresham, Oregon 
   
  * 
   
  Később Karen újabb levéllel örvendeztetett meg bennünket... 

   
  Kedves Lee! 

  Jóllehet azt nem állíthatom, hogy gyógyítói praxisom biztosítja megélhetésemet, azt azért igenis érzem, hogy folyamatosan növekszik, és semmi kétségem afelől, honnan kapom a rengeteg segítséget. Világosan megfogalmaztam, mire van szükségem, s úgy tűnik, a világegyetem nem is hagyta figyelmen kívül kérésemet, ám egy napon tudatára ébredtem annak, hogy még ennél is jóval többet tehetek (de vajon miért tartott ilyen sokáig ráeszmélnem erre?), s pácienseim számában nyomban határozott növekedést észleltem. Egyszerűen megkértem vezetőimet, mit tehetnék értük, s biztosítottam őket afelől, kész vagyok segíteni nekik, bármi módon, ahogyan ők azt kérik. Módfelett zavarba ejt, hogy oly sokáig elfeledkeztem arról, hogy viszonozzam szeretetüket. 
   
  Magam is úgy gondolom, könnyű derűsnek és nyugodtnak lenni, ha nem sújtanak csapások minket, ám úgy tűnik, manapság egészen másféle békesség kezd kibontakozni bennem. Azelőtt a lelkesültséget, a diadalittasságot egyenlőnek véltem a boldogsággal, s ugyancsak nyomorultul éreztem magam, ha nem úszhattam örömmámorban. Mostanra azonban felismertem, számomra az önfeledt boldogság a békességben és nagyon-nagyon csendes lelkiállapotban nyilvánul meg. Számomra ez az érzület jelenti a kapcsolatot minden létezővel. Csupán a félrevonultság és a hideg távolságtartás kelti a magányosság érzését bennem. Máskülönben kiterjedtnek érzem magam, s úgy érzem, lényemnek egyszerűen nincsenek is határai. 

  Tisztelettel: 
   
  Karen Kleyla 
  Gresham, Oregon 

   
  Kryon megjegyzése: Kedves Karen, elhatározásod, mellyel kivívtad, hogy a számodra legmegfelelőbb helyen, vagyis a megállapodásod által kijelölt ösvényen legyél, hatást gyakorolt életkörülményeidre. Előző írásaimban már beszéltem nektek arról, a gondolatminta befogadásával mint alakultok a körülöttetek zajló változások katalizátoraivá. Te magad teremted meg saját valóságodat, s nyugalommal szemléled a történéseket, mert tökéletesen bízol abban, hogy a Szellem megmutatja számodra a helyes utat. Rendkívül nagyra becsülünk ezért. 
   
  Figyeld csak meg, gyógyítói praxisoddal mi történik. Abban a pillanatban, hogy letettél a görcsös ragaszkodásról, nagymértékben megerősödött. Meglehet, ez a tevékenység nem életed végső célja, jelen pillanatban mindenesetre csodálatos példája annak, miként gyakorolhatsz befolyást saját jóléted megteremtésére. Egészen pontosan mi módon sikerült elérned praxisod növekedését? Nem mással, mint hogy szeretettel fordultál vezetőid felé! Milyen tanulságos lecke ez mindannyiatok számára! S milyen nagy bölcsesség rejlik szavaidban, melyeket mindenkinek tekintetbe kellene vennie, aki olvassa ezt a könyvet. Amint egyre szorosabbra fűzitek kapcsolatotokat felsőbbrendű énetekkel, egész életfelfogásotok változáson megy keresztül. A kiterjedtség érzése gyakorlatilag lényetek teljes valójának megnyilatkozása, s azt az állapotot takarja, amelyet akkor éltek át, amikor éppen nem tartózkodtok emberi testben idelenn. A határtalanság érzése lényegében bizonyítékkal szolgál arra, valóban Isten részei vagytok. Mindenkinek ilyen felszabadultnak és kiegyensúlyozottnak kellene lennie, hiszen ez része méltán kiérdemelt új képességeiteknek! 
   
  ** 
   
  Kedves Lee! 

  Naponta segítségül hívom a kryoni energiákat, hogy elősegítsem megtisztulásomat, s a fény beáradását tudatomba. A semleges gondolatminta befogadásának egyik jelentékeny "mellékterméke" a klausztrofóbiától való megszabadulásom volt. Kisgépen repültem Nassauba és vissza, s nyomát sem tapasztaltam az előzőleg rendszeresen jelentkező gyomorszorításnak és szívdobogásérzésnek. A Miami repülőtéren egy idegen hölgy lépett oda hozzám, s elnézést kérve szokatlan közeledéséért azt mondta, hogy gyönyörű szép, gyöngyházszínű fényességet látott körülöttem! Megköszöntem, hogy vette a bátorságot és megosztotta velem tapasztalását. Szavai is az élet nagy csodáját bizonyították, s azt, hogy immár békesség költözött a szívembe! 
   
  Még egyszer hadd mondjak köszönetet mindazért, amit a Kryonnal együtt véghezvisztek. Nagyon hálás vagyok mindkettőtöknek. 

  Rebekah C. Alezander 
  Boise, Idaho 

   
  Kryon megjegyzése: Kedves Rebekah, beszámolód azt bizonyítja, hogy a gondolatminta az emberi lét sokkal kevésbé jelentékenynek tűnő dolgaira is befolyással van. Azonkívül, mint magadon is tapasztalhattad, új színeitek mágnesként fogják vonzani azokat, akik előtt nem ismeretlenek ezek a dolgok. Néhányan az előző megtestesülések során felgyülemlett karmikus emlékeket hordoznak magukban, sokszor egész életükben, amelyeknek valójában semmi köze nincs jelen életfeladatukhoz... mégis befolyással vannak rájuk. Ezek az emlékek azonban a semleges gondolatminta befogadásával véglegesen kioldódnak. 
   
  ** 
   
  Kedves Lee Carroll! 

  Ma és tegnap éltem át azt a semleges gondolatminta befogadását követő periódust, melyet Kryon üzenetei viszontagságosnak és terhesnek neveznek. Be kell vallanom, nem tartozom a túlságosan könnyen megnyíló vagy befogadó típusok közé! Mostani állapotom azonban messze eltér a szokásos depressziótól, mégpedig atekintetben, hogy a lehangoltságot ezúttal a reménység érzülete kíséri. Nehézségeimet csupán átmenetinek tekintem, így félelmeim is jóval erőtlenebbnek bizonyulnak; s a folyamat mélyén ott érzem a Szellem szeretetének vonzását. A múltbeli karmikus sajátosságok meglepő gyorsasággal és erősséggel emelkedtek a felszínre. Egy meditációs elmélyülés során, könnyeimmel küszködve sétáltam bele a fekete buborékba, s az nyomban szét is pattant. Újra meg újra Kryont szólítottam. Könnyeim patakzottak; mindenütt magam körül éreztem a Szellem szeretetét. Nekiláttam feladatom teljesítésének. 
   
  Levelemmel tulajdonképpen igazolni szeretnék egy elgondolást, mellyel a második kötetben találkoztam, s amelynek olvastán úgy éreztem, egyenesen hozzám szól. Kryon arról beszélt, nem kizárt, hogy a semleges gondolatmintát valaki már jóval azelőtt magába fogadja, mielőtt egyáltalán ráébredne arra, mi is történt valójában. A következő sorokban saját személyes tapasztalatomról szeretnék beszámolni, ami az első kötet olvasása előtt úgy hét-nyolc hónappal esett meg velem. 
   
  Nagyvárosban élek, minden reggel tömegközlekedési eszközökkel megyek munkahelyemre (jelen pillanatban épp foglalkoztatáson kívül vagyok). Rendszerint erőim teljében indultam reggel munkába, ám amikor húsz-harminc perc múlva megérkeztem, sokszor meglehetősen gyengének és fáradtnak éreztem magamat. Rendkívüli érzékenységgel reagáltam mások testszagára - különösképpen pedig azokéra, akik előző este alkoholt fogyasztottak. Ám a többi féle méreganyagok sem gyakoroltak rám túl üdvös hatást. Így hát az utazás során kénytelen voltam légző gyakorlatokat végezni, s a képi megjelenítést hívtam segítségül, mely során magam elé képzeltem, hogy a méreganyagokat nem engedem testembe hatolni. Ez végül segített. 
   
  Sok héten keresztül imádkoztam a méreganyagok feltartóztatásáért, miközben a hegyről leereszkedtem a buszmegállóig. Ismertem a Fehér Fény fogalmát (a legmagasabb forrásból származó védelem), s védelmet kérő szavaimat ismételgettem magamban. Egy kis idő elteltével a napi könyörgés vers formáját öltötte. 
   
  Ez a vers nagyon is összecsengett Kryon üzenetével, melyben arról számol be, hogy valaki már azelőtt is folyamodhat a gondolatmintáért, mielőtt kérése egyáltalán tudatosulna benne. De hiszen Kryon éppen az én versemről beszél! - kiáltottam fel magamban. 
   
  Két nappal ezelőtt vetettem papírra először, mialatt a levélírást fontolgattam. Az előtted álló másolat volt a harmadik alkalom, hogy a vers egyáltalán lejegyeztetett. 

  Laura Grimshaw 
  San Francisco, Kalifornia 

   
  Kryon megjegyzése az olvasóhoz: A fent idézett levélben ismét olyan karmikus emlékek maradványaival találkozhatunk, amelyek akkor jelentkeznek, ha az egyén megtisztul és egyensúlyba kerül. Ha ez a folyamat képes erre, mit gondoltok, vajon mennyit segíthet az egészség visszaszerzésében vagy megőrzésében? Gondoljatok csak bele, milyen hatalmat ad a kezetekbe ez az új adomány biológiai rendszeretek felett! Figyeljétek meg, hogy a levélíró a fent vázolt folyamatban a szándékot a cselekvéssel kapcsolta össze. A cselekvés a bizalomban, elvárásban, s a lehetőségekre való éberségben nyilvánult meg. A semleges gondolatminta befogadásában elsőként a szándékának kell kifejezésre jutnia, majd ezután kell következnie a cselekvésnek. 
   
  Közületek néhányan kinyilvánították szándékukat a gondolatminta befogadására, azután csak ültek várakozván az eredményekre. De azt kell mondanom, ha a karma megsemmisülése után nem szánjátok rá magatokat a cselekvésre, az unalom lesz az egyetlen, amit tapasztalhattok, bár azt meg kell hagyni, helyzetetek módfelett nyugalmas lesz. A siker kulcsa a felelősség felvállalásában rejlik; felelősséget kell tehát vállalnotok a karma feloldódásáért, illetve megállapodásotok felismeréséért, s tudomásul kell vennetek, hogy a karma szertefoszlása után is van még mit tennetek. 
   
  Aligha hiszem, hogy megvásárolnátok egy széket pusztán csak azért, hogy nézegessétek. Sokan nyomban belevetnék magukat, de vajon hányan lennének, akik először alaposan szemügyre vennék, s megvizsgálnák, vajon súlyukat elbírja-e? A legtöbb emberben fel sem merülne ez a kérdés, s rögtön teljes súlyukkal ránehezednének. 
   
  A semleges gondolatminta befogadását is hasonlóképpen kell elképzelnetek. Ha egyszer kifejeztétek szándékotokat, hogy részese kívántok lenni ennek a spirituális folyamatnak, nem kerülhetitek el a felelősségvállalást. Ébredjetek tudatára annak, hogy mindezt ti magatok terveztétek meg a magatok számára. Végül is megvásároltátok a széket (kifejeztétek szándékotokat), s ha az idő elérkezettnek látszik, foglaljátok el benne a helyeteket! 
   
  Cselekedeteiteket arra az elvárásra alapozzátok, hogy életetek óhatatlanul változáson megy keresztül. Amikor úgy érzitek, már túlestetek a karmasemlegesítés időszakán, bármilyen enyhe vagy súlyos is volt az, keressétek meg küldetéseteket, s készítsetek terveket, hogy irányításotok alá vonhassátok az elkövetkező változásokat. Mit gondoltok, mi fog történni, ha egyszerűen csak üldögéltek, s arra vártok, hogy az áhított boldogság az öletekbe hulljon? Most már érintve vagytok a teremtés folyamatában, képesek vagytok megteremteni saját valóságotokat, s nem is tehettek másként. Mi az, amit szenvedéllyel visztek véghez, mi a küldetésetek? Haladjatok tovább utatokon a Szellembe és a világegyetembe vetett feltétlen bizalommal, tökéletesen tudatában annak, hogy erőfeszítéseiteket hamarosan sikerek koronázzák. 
   
  Néhányan arról panaszkodtak partneremnek, hogy a gondolatminta befogadása után semmiféle változást nem észleltek. Még mindig éppoly boldogtalanok és szegények, mit azelőtt. Azután továbbmennek, s azt mondják, "Tulajdonképpen úgy is gondoltam, ennek így kell lennie, hiszen eleddig minden más próbálkozás is kudarcra volt ítélve az életemben!" Drága barátaim, oly határtalanul szeretünk és tisztelünk benneteket, de meg kell értenetek, a semmit várni annyit jelent, mint a semmit teremteni meg! Ha azt várjátok, áldozattá lesztek, az élet nem tehet mást, áldozattá tesz benneteket. A legteljesebb mértékben saját tudatosságotok birtokába kerültök, amint e teremtés keretei között mozogtok. A semleges gondolatminta pedig szó szerint figyelembe veszi legbensőbb gondolataitokat is. Ti képviselitek a teremtő erőt e bolygón, így semmi sem történhet, ha cselekvésre nem szánjátok magatokat. Az új adomány hihetetlenül hathatós eszközt jelent az új energiában, de használatba is kell vennetek, nem csak nézegetnetek dobozában! 
   
  ** 
   
  Kedves Lee! 

  Most, hogy közel járunk a Hálaadás ünnepéhez, úgy érzem, megfelelőbb alkalmat nem is találhatnék arra, hogy kifejezzem mélységes megbecsülésemet munkásságod iránt. Az Utolsó Idők elolvasása után már írtam egy levelet, melyben arról számoltam be, hogy a Kryon által előre jelzett dolgok jó részén (vezetők távozása, elhagyatottság stb.) már túlvagyok, miután hosszas gondolkodás után úgy döntöttem, folyamodom a semleges gondolatmintáért. Mindamellett óriási élményeim voltak, amelyeket kifejezetten a változásoknak tulajdonítok, s amelyek mindörökre megváltoztatták az életemet! 
   
  Néhány hónappal ezelőtt, egy napfényes délutánon egy könyvet olvasgatva üldögéltem szobámban, mikor a szemem sarkából valamiféle mozgásra lettem figyelmes. Felpillantottam könyvemből, s a falon, éppen velem szemben, egy filmet láttam a falra vetülni - amely rólam szólt! Saját vállamat és tarkómat ismertem a képekben. Valami módon - ma sem értem, hogyan történhetett - elmém kivetítette ezt a bizonyos filmet, s egy óriási kígyószerű sötét energiát láttam magam előtt, mely mindkét agyféltekémen keresztülcsavarodott, s fejtetőmet szintén beborította! Ezzel egyidejűleg saját hangomat hallottam, amint így szólok valakihez vagy valamihez: "Rendben, ha nem teszel úgy, ahogyan jó nekem, én távozom." Nos, a sötétség minden pokla elszabadult, amint csaknem minden nap újabb információkat kapok arról, hogy miként változtatta meg egész viselkedésemet és életemet az, amit én az ideiglenes gondolatminta elnevezéssel illettem. Most már úgy gondolom, karmikus lenyomatomat láttam akkor. Felismertem, milyen főbb leckéket kellett elsajátítanom, s ez a tisztánlátás hozzásegített ahhoz, hogy megváljak attól, amit végre útjára kellett engednem, s a már haszontalan terhektől megszabadulva továbblépjek. Többé senki mást nem hibáztathatunk életünk eseményeiért, illetve cselekedeteinkért; a felelősség egyedül a miénk. Úgy érzem, a szeretet, amelyet Kryon oly sokszor emleget, s amelyről azt mondja, nélkülözhetetlen spirituális növekedésünkhöz, mindjobban megtölti lényemet. 
   
  Szavakkal nem is tudom hálámat kifejezni, de Kryonnak és vezetőinek naponta elmondom, mily nagyra becsülöm őket. Mellesleg, új vezetőim is megérkeztek végül. 

  Hálás köszönettel: 
   
  D. S. 
  Tucson, Arizona 

   
  Kryon megjegyzése az olvasóhoz: Ismét azt látjuk, hogy a szemrehányás, mások vagy életkörülményeitek hibáztatásának elengedése a továbblépés kulcsa. A felelősség felvállalása talán a legalapvetőbb nyitja az új energiában való eredményes előrehaladásnak, s a levélíró szokatlan vizuális formát talált ennek felismeréséhez... olyan formát, ami akár félelmet is ébreszthetett volna benne, ám ehelyett inkább bölcsessége kibontakozásának lehettünk tanúi. Létezik még egy dolog, melyről még nem ejtettünk szót eddig, noha feltétlenül tudnotok kell róla. 
   
  A belső gyermek, miként partnerem nevezi, voltaképpen az emberi boldogság és békesség óriási belső forrása, és elengedhetetlenül fontos alkotóeleme a semleges gondolatmintával kapcsolatos valódi belső átalakulásnak. Talán azt gondoljátok, hogy amikor gyermekből felnőtté lesztek, a gyermeki dolgok egyszerűen kitörlődnek lényetekből, s a felnőttre jellemző gondolkodás lép a helyükre. Ám egyáltalán nem erről van szó, a belső gyermek még mindig ott él bennetek, mint teljes emberi énetek eleven és élettel teli része. 
   
  Meglehet, a gyermekre úgy tekintetek, mintha egy csöppség elméjében semmiféle tudati tevékenység nem folyna. Valójában azonban rendkívül erős emlékezetet hordoznak magukban a fátyol túloldalán lévő világról, ahonnan csak nemrégen érkeztek meg! Több hónapnak kell eltelnie ahhoz, hogy a gyermeki tudat tökéletesen "megfeledkezzen" a biológiai síkra történt átmenetről. A csecsemő természetesen nem tud beszélni, tehát aligha lehettek fültanúi a bensőjében zajló párbeszédnek. "Miért vagyok én itt? Mi történt a többiekkel? Mik ezek az új érzések?" Azonkívül fontos kihangsúlyoznom, hogy a csecsemő minden reakciója egyes-egyedül a szeretetben gyökerezik. S jóllehet fizikai gyámoltalansága miatt az életben maradáshoz szüksége van mások segítségére, óriási bölcsességet és szeretetet hordoz magában ezekben az első hónapokban. 
   
  De sajna, amint az fejlődésetek szempontjából kívánatos, a gyermek lassanként "elfelejtkezik" önvalójáról, s felkészül az emberlét nagy leckéinek elsajátítására, valamint a karmikus sajátosságok megvalósítására. Néhány karmikus sajátosság már akkor kibontakozik, amikor egy lélek súlyos körülmények közé vagy olyan helyre születik, mint például a nyomasztó, válságos családi helyzet, vagy egy háború sújtotta övezet. Mindazonáltal, legtöbb csecsemő először szeretettel reagál az őt érintő körülményekre, mert hiszen a szeretet állapotából érkezik, s a szeretet az, amit mindennél jobban ismer. 
   
  Kisgyermekként nem kellett aggódnotok semmiért. Intellektusotok ereje még nem lendült működésbe, s pusztán anyai törődésre volt szükségetek. Édesanyátok szeretettel gondoskodott szükségleteitekről, játszott veletek, meséket olvasott fel, s nemegyszer elég volt csupán közelségét éreznetek, hogy jobban érezzétek magatok. Néhányan így gondolkodtok: "Ó, micsoda boldog idők voltak azok! Milyen csodálatos lenne ismét magamban érezni azt a belső békességet!" Én erre azt mondom, a Szellem éppen ezt a belső békességet kínálja föl most nektek. 
   
  Amikor a tanulási folyamat idején felsőbbrendű énetektől elválasztva vagytok, sejtszinten otthonotok, a szerető anya gondoskodása után vágyódtok, ami lényegében maga a Szellem. Nem más ez, mint az elkülönültség, s az eltávolodás érzése, valami nálatoknál sokkal hatalmasabbtól, amire valamiképpen emlékeztek, s amire rendkívüli módon vágyakoztok. Miként éleszthetnénk fel magunkban ezt a sajátosságot újra, mialatt a földi világban időzünk? - kérdezhetnétek. A megoldás kulcsa a bennetek lakozó belső gyermekben rejlik. Mélyen bensőtökben a gyermek még mindig ott várakozik teljesen sértetlenül, készen arra, hogy bármikor a felszínre emelkedjen. A legtöbb ember azonban még nem áll készen erre, s nem is feltétlenül kívánják megvalósítani a belső gyermekkel való találkozást. A belső gyermek megismerését sokan egyenlőnek tartják a visszafejlődéssel, s az érett felnőtt személyiség megtagadásával. Sokakban a gyermek túl mélyen van eltemetve, és segítség nélkül nem képes előjönni onnan. A gyermek számára ijesztően hangoznak a felnőtt fennhangon ismételgetett negatív szavai, s félelmetes lehetőségekről beszámoló megjegyzései. A belső gyermek szóról szóra hallja ezeket a dolgokat, s éppen úgy reagál, amiként egy valódi gyermek tenné, ha haszontalan, s szeretetre méltatlan teremtésnek nevezné valaki. 
   
  A belső gyermek egyensúlyt biztosít a lélek számára, s nélkülözhetetlen a spirituális fejlődéshez. Ha felszínre hozzátok tudatotok mélységéből, azzal nem pusztán kémiai változásokat idéztek elő testetekben és agyatokban, hanem egyúttal sejtszintű emlékezeteteket is felébresztitek, mely ama hely képét idézi fel bennetek, ahonnan a földi közegbe, a fizikai síkra érkeztetek. Az egész folyamat önvalótokra, valamint a kozmoszban elfoglalt helyetekre emlékeztet benneteket. Csak nem azt gondoljátok, mindez túlságosan is grandiózus egy gyermek számára? Minden ember magában hordozza valódi lényének lenyomatát, s a belső gyermek felélesztése jelenti a kaput ennek felfedéséhez. 
   
  Hogy miként fogjatok hozzá? Néhányan egészen könnyűnek fogjátok találni, másoknak ellenben hozzáértő segítségét kell igénybe venniük. Mindazok, akik szeretnek nevetni és játszani, a gyermek felszínre emelését, és energiaforrásainak felhasználását minden bizonnyal egyszerűnek fogják találni. Tanuljatok meg játszadozni azokkal a dolgokkal, amelyek boldoggá tesznek benneteket, anélkül, hogy minduntalan a felnőtt kötelezettségeit forgatnátok fejetekben. Szakítsatok időt örömteli dolgokra, s ne tekintsetek magatokra rosszallóan azért, mert a munka helyett inkább ezekkel foglalatoskodtok! Tanuljatok meg ellazulni, s megszabadulni azon nyomások alól, melyek a felnőttet állandóan aggodalmaskodásra és lehangoltságra kényszerítik. A belső gyermek a kedvét vesztett felnőtt gyógyulásának kulcsa. Figyeljétek meg, milyen felszabadultan játszadoznak a gyermekek! Vajon azért van ez, mert a gyermekek egyszerűen naivak? Nem, egyáltalán nem erről van szó. Azért lehetnek ilyen könnyedek és oldottak, mert biztonságban érzik magukat szüleik szeretetében, s tudják, nem létezik olyan probléma, melyre ne lehetne megoldást találni. 
   
  Másrészről viszont a sérült gyermek szükségképpen lehangolt, szomorú gyermek. Az efféle gyermekkori sérülés természetellenes állapot, de gyakran megfigyelhetjük olyan gyermekek esetében, akiknek valamiféle tragédiát kellett elszenvedniük. Olyan gyermekek ők, akik félelmükben önmagukba húzódtak vissza, s "nincsenek jelen". És éppen ez történik azon felnőttek belső gyermekével is, akik gyakorta mondogatják maguknak, hogy ők valójában a körülmények áldozatai, s a dolgok már sohasem fordulhatnak jobbra. Az ilyesféle véleménynyilvánítás természetes konklúziója a halál, s minthogy a belső gyermek tud erről, szörnyen megrémül ettől a lehetőségtől. Miként segíthetitek akkor hát felszínre a sérült és rettegő belső gyermeket? Erre egyetlen mód kínálkozik: szakember, vagy hozzáértő közreműködésével. Engedjétek, hogy a segítségetekre legyenek, s tudatosítsátok magatokban, hogy a gyermek természetes állapota az önfeledt játszadozásban nyilatkozik meg. Valószínűleg nem fog sok időbe telni, bár azt meg kell jegyeznünk, sok változtatásra lesz szükségetek életviteletek terén. 
   
  A Kryon mélységes szeretettel és óriási megbecsüléssel közelít felétek. Sokan "érzik" is a szeretet szellemét keresztüláradni a könyv oldalain, s az olvasók gyakorta "otthon" érzeteként értelmezik azt. Amikor partneremen keresztül emberek csoportja előtt beszélek, az általam hozott szeretet ereje nagyságrendekkel erősebb annál, amit az emberi egyén földi testében egyáltalán átérezhet. Ezért is kértem partneremet, hogy távozásom után is folytassa e csodálatos energia közvetítését. 
   
  A bennetek rejtőző gyermeket szeretnénk a napvilág fényébe emelni, s felszabadultan játszani vele, valahányszor a Kryonnal vagytok (akár egymagatok, akár csoportban). Ezek az érzelmek a belső békességet táplálják, s messze űzik a félelem sötétségét. Emberi mivoltotokat erősítik, s rövid szünetekkel szakítják meg a földi lét leckéi elsajátításának komoly és sokszor terhes vonulatát. Megállítják az időt, s az öregedés folyamatát, és szemtől szembe állítanak benneteket felsőbbrendű énetekkel... ha hagyjátok. Oly határtalanul szeretünk benneteket... 

  Kryon

  GYÓGYÍTÁS AZ ÚJ ENERGIAKÖZEGBEN 
   
  ÉLŐ KÖZVETÍTÉS LAGUNA HILLS 
   
  HETEDIK FEJEZET 

   
  A következő élő közvetítés átiratán kisebb módosításokat hajtottunk végre: további szavakkal és gondolatokkal egészítettük ki a szöveget, hogy az írott változatot világosabbá és érthetőbbé tegyük. 

  A szerzőtől... 

  Elképzeltem magamat, amint ráordítok valakire: "Leállni a nyomással! Minden munkát felfüggeszteni!" - Ámde éppen az a fickó vagyok, aki papírra veti a szavakat, megszerkeszti az oldalakat, megalkotja a grafikát, majd az egészet a nyomdába viszi. Szóval, azt hiszem, igazából magam felé kiáltottam a munka beszüntetését parancsoló szavakat (elég bosszantó, ahogy így utólag belegondolok). 
   
  Akárhogyan is, azokban a napokban, hogy úgy mondjam, épp pihentettem ezt a könyvet, és a korrektúrázás végén jártunk, s már szinte kiadtuk a végső utasításokat a nyomdának, amikor Kryon újabb szemináriumot tartott a kaliforniai Laguna Hills-ben. Talán, mert a szeminárium helyszíne közel esett otthonunkhoz, vagy mert olyan jól éreztük magunkat az Ébredések Könyváruházban (egy hatalmas üzlet), mely otthont adott az eseménynek - de semmi meglepetésre nem számítottam a közvetítésben. Nos, tévedtem. 
   
  Joe Gonzales a világhírű gyógyító néhány nappal a szeminárium előtt álmában csendesen átlépkedett a másvilágra. Úgy vélem, arra az estére Joe és Kryon egyfajta szövetséget alkotott, hogy csodálatos üzenetet adjanak át nekünk a gyógyításról! Ezt a fejezetet Joe emlékének ajánlom, amiként, biztos vagyok benne, azt Kryon is kívánná tőlem. 

   
  Gyógyítás az új energiaközegben 

  Üdv mindenkinek, Kryon vagyok a magnetikus erőterekből. Miképpen azt már az előző közvetítések során is megtettük, megkérjük az érzékenyebb érzékekkel rendelkező jelenlévőket, az auralátókat, hogy adják bizonyságát a közvetítés hitelességének. Körülölelem partneremet saját színemmel, így a látók számára kétség sem férhet hozzá, hogy valóban a Szellem látogatott el hozzátok ma este. Érezzétek át a szeretetét, mert a tiétek lehet, ha érte nyújtjátok kezeteket. Ma este tulajdonképpen a helyiség szellemére, valamint azon jelenlévők tudatosságára adunk feleletet, akik jelen életidejükre meghatározott céllal öltöttek testet. Céljuk pedig nem más, mint gyógyuláshoz segíteni minden emberi lényt, akivel csak találkoznak! A karmikus emlékek jelenléte nem véletlen, hiszen tisztában vagyunk vele, a mai napon a bolygó gyógyítóinak előfutárai jelentek meg körünkben. 

  Ma este tehát a gyógyításról fogunk beszélni, s a közvetítés során a következő hét kérdést válaszoljuk majd meg: 

  (1) Honnan tudhatom, hogy valóban a gyógyítás a feladatom? 
   
  (2) Milyen folyamatok zajlanak gyógyítás közben a gyógyító és a páciens között? 
   
  (3) Mi módon működhet együtt a páciensem gyógyító törekvéseimmel? 
   
  (4) Mi határozza meg a sikeres gyógyítót? 
   
  (5) Valóban egyedülállónak kell lennem ahhoz, hogy gyógyító válhasson belőlem? (Nevetés) 
   
  (6) Honnan tudhatom, hogy saját utamat járom? 
   
  (7) Mi a hatékony gyógyítóvá válás kulcsa? 

  Rögvest visszatérünk rájuk, és feltevésük egymásutánjában megválaszoljuk a kérdéseket. Kedves társam, semmi ok az aggodalomra; betartom a sorrendet. (A szerző megjegyzése: Kryon jól tudja, hogy nem szeretem a "tennivalókat sorjázó cetliket", mert hajlamos vagyok a sorrend betartását figyelni a közvetítés során, ahelyett, hogy hagynám, helyettem ezt a Szellem tegye meg. Azt akarta, hogy elengedjem magam, s lássam, egyáltalán nem kell törődnöm azzal, hogy helyesen ismétli-e el őket. Így visszatekintve már elég nevetségesnek tűnik.) 
   
  Mielőtt feleletet adnánk az imént feltett kérdésekre, először is az új energiáról és a gyógyításról kell néhány szót ejtenünk. Már megvitattuk, milyen folyamatok zajlanak bolygótokon - beszéltünk a tudatváltozásról, az új adományokról, és megemlítettük a tudat megtisztításának eszközét, a semleges gondolatmintát is. Ám a gyógyítók rendelkezésére áll még néhány további adomány, amik alighanem bámulatba ejtenek majd benneteket. Mielőtt azonban számba vennénk őket, azt is tudatnom kell veletek, hogy az új energiában zajló gyógyító folyamatok alapját lényegében a különböző gyógyítási eljárások összeolvadása képezi. A régi energiaközegben a gyógyítók rendszerint számos különálló csoportba tömörültek, módszereik pedig sajátságosak voltak és egy bizonyos területre szakosodtak. Ám mostanában változásokat észlelhetünk, s közületek néhányan már tisztában is vannak vele, hogy miről beszélek. 
   
  Hadd szolgáljak rögtön egy példával az előbb említett összeolvadásra, s hadd válasszam példám alanyául az akupunktúrás gyógyítót. Azért esett választáson erre a szakterületre, mert igen régi eredetre, így rendkívül hosszú hagyományozási láncolatra tekinthet vissza, s mint ilyen, hidat alkot a régi, illetve az új energia között. Nos tehát, kedves akupunktúrás gyógyítónk, képzeld el magad, amint éppen páciensed fölött egyensúlyozol tűidet forgatva. (Jut eszembe, tudatában vagy-e annak, hogy most éppen mágneses terápiát hajtasz végre? Mert a tűk forgatása elektromosságot hoz létre, s éppen erről szól az egész.) Engedd meg, hogy megkérdezzem tőled, és persze megértem, ha egy kicsit meghökkensz: eszedbe jutott már valaha, hogy színes tűket használj a kezelés során? Eszedbe jutott-e már valaha, hogy a csakrák színeire színezd be őket? Tisztában vagy-e színek gyógyító erejével? Tudod-e hányszorosára emelkedne a gyógyító energia mennyisége, ha a színeket is bevetnéd a gyógyulás érdekében? Hozzá kell tennem azonban: a tűknek teljes egészében színeseknek és tömöreknek kell lenniük, nem elég csupán a felszínükön befesteni őket. A színes tűk használatának bevezetése óriási változásokat idéz majd elő a gyógyítási folyamatban! A 24 meridiánon való munka során tehát gondolkodj el azon, milyen színek alkalmazása tűnik a legmegfelelőbbnek. Ha nem vagy biztos a dolgodban, azt hiszem legfőbb ideje felvenned a kapcsolatot a színterápia egy szakértőjével! Ezt értem tehát a különböző szakterületek összeolvadása alatt. Képesek vagytok-e rávenni magatokat, hogy hiányos ismereteitek pótlása végett más területen tevékenykedő kollégáitokhoz forduljatok? 
   
  Válaszolj nekem, kedves akupunktúrás gyógyító, páciensed milyen illatokat szív magába a gyógyítás alatt? Vajon a semleges hatásúnak tartott ősi füstölők egyikének illatát lélegzi be? Nos, talán itt az ideje, hogy változtassunk ezen. Konzultáltál-e már az aromaterápia ismerőivel? Mit érez az előtted elhelyezkedő páciens? Vajon hátfájdalmak miatt keresett fel? Netán valamely szerve nem kielégítően működik? Tudatában vagy-e annak, hogy mindezeknek egy-egy szín feleltethető meg? Értesültél-e már arról, hogy létezik olyan aromafajta, melynek illóolaja a pácienst a kívánt tudatállapotba hozza, mialatt te tűiddel a hátán dolgozol? 
   
  Milyen hangokat hall a kezelés közben? Tisztán csendülő hangok lengik körül, melyek harmóniában vannak a színekkel, az aromák illatával, s az egész gyógyítási folyamattal? Amikor kinyitja szemét milyen színeket észlel maga körül? Olyan színeket és fényeket lát, amelyeket kívánatosnak találsz? Mindeme dolgokat figyelembe kell venned, s azt is megmondom miért. Biztos vagyok benne, nem töltöttél volna oly sok időt tanulással, s nem tennéd azt, amit teszel, ha nem kívánnád teljes szívedből páciensed teljes gyógyulását. Ha tanácsaim közül legalább néhányat megszívlelsz, és komolyan veszel, hatékonyságodat a háromszorosára növelheted. Megéri az erőfeszítést? Ezt döntsd el magad. Ne vedd készpénznek Kryon szavait. Próbáld ki a valóságban! Meg kell értenetek, hogy sokkal több lehetőség áll rendelkezésetekre, mint amennyit kihasználtok, s mint amennyiről tanulásotok során tudomást szereztetek. 
   
  A gyógyításnak öt jellemző sajátosságát tarthatjuk számon. Ne aggódj partnerem, betartom a sorrendet. (Úgy látszik, Kryon csakugyan a bolondját járatja velem. Öt pontból álló listát szerkeszt a hét pontból állón belül, amelyet még el sem kezdett!) 

   
  Az új tudás 

  Mindenekelőtt az új tudásról kell beszélnünk, hiszen az akupunktúrás gyógyítóban nyomban felmerülhet: "Honnan tudjam, mikor milyen színeket kell alkalmaznom?" Én azt mondom, használd azokat, melyeket megérzéseid súgnak neked, hiszen te vagy a gyógyító. Ha bizonytalan vagy magadban, másoktól is kérhetsz tanácsot, tudniillik e tudást számukra is intuíciójuk adta meg. Ám arról is tudomásunk van, hogy néhány akupunktúrás gyógyító új meridiánokat fedezett fel, s új módszerekkel próbálkozik, néhányan pedig úgy találták, hogy kitűnő eredményt érhetnek el, ha a páciens bőrében megsodorják a tűket. Tanítóiknak persze egy szót sem szólnak ezekről a dolgokról, mivel attól tartanak, hogy kigúnyolják őket. Ám tagadhatatlan, ők új tudásra leltek. Mert alkalmazzatok bármilyen gyógyító eljárást, ha legbensőbb megérzéseitek hangjára hallgattok, a Szellem adománya révén új tudás birtokába kerülhettek. 
   
  A következőkben a masszázsterapeutákhoz szeretnék szólni. Feltűnt-e már nektek, hogy a masszázs során egyúttal energetizálást is végrehajtotok? Meg kell hagyni, néhányatokkal meglehetősen furcsa dolgok történnek mostanában. Pácienseitek nem csak hogy kellemesebben érzik magukat a kezelés után, de teljesen meggyógyulnak! Egészséges állapotban sétálnak ki rendelőtök ajtaján és később sem esnek vissza. Új tudást jelent ez számotokra, hiszen azelőtt pusztán az emberi testet érintettétek, most azonban mozdulataitokkal egyszersmind energiát is küldtök a testbe. Félő, hogy néhányatoknak jócskán megcsappan majd pacientúrája, minthogy a most már gyógyult páciensek többé nem térnek vissza kezelésre. Ám egy csöppet sem kell aggódnotok, mert amint eredményeiteknek híre megy, többé nem lesz gondotok praxisotok fenntartásával. Keressétek az új tudást - tanuljátok meg, a test mely pontjait kell megérintenetek, hol vannak azok a helyek, melyek energiát termelnek és továbbítanak. Egyetlen gyógyító vagy egyetlen csoport sem sajátíthat ki egyetlen szakterületet, egyetlen terápiás módszert sem. Épp hogy az ellenkezőjét kell tennetek, elérkezett az ideje, hogy összeolvasszátok őket! Ha megfogadjátok tanácsomat, kétségkívül bámulatos eredményeket értek majd el, s ezzel magatokra vonjátok a hitetlenek érdeklődését is. Kénytelenek lesznek tanulmányozni módszereiteket... mert vitathatatlanul működnek. Az igazság az, többé nem hagyhatják figyelmen kívül az eredményeket. 
   
  A második sajátosságot az új energiával érkező új eszközök jelentik. Noha legtöbbjük fizikai jellegű, azért néhány kozmikus eredetű eszközt is találhatunk közöttük. Ezek alatt főként olyan univerzális mechanizmusokat kell érteni, melyek csak arra várnak, hogy felfedezzétek létezésüket és használatba vegyétek őket. Szavaimat most elsősorban az energetikusokhoz szeretném intézni. Megtanultátok, miként lehet áramoltatni az energiát, rájöttetek arra, hogyan lehet azt elmozdítani és egyik helyről a másikra juttatni, s ezt a módszert alkalmazzátok az emberi lény egyensúlyának helyreállításában is. Tudjátok, miként lehet az energiát magatokon keresztül a másik ember testébe sugározni, minek következtében energetikusi tevékenységetek saját szemetekben is hitelt nyert, hiszen az energiaátadás következtében pácienseitek meggyógyulnak, vagy legalábbis elősegítitek a gyógyulást. Ám hadd tegyek fel egy kérdést. Mit gondoltok, mi történne akkor, ha egy kis gyógynövénnyel töltött fiolát vennétek a kezetekbe, s az energiát azon keresztül irányítanátok a páciens testébe? Mit gondoltok, vajon másfajta energia áradna át hozzá? Minden bizonnyal! Új adomány áll a rendelkezésetekre, mely révén az energiával együtt a gyógynövényben rejlő tulajdonságokat, sajátosságokat is átadhatjátok a páciensnek. Ennélfogva nem szükséges, hogy a gyógynövény belsőleg is bekerüljön a testbe, mi több, így nem is emésztődik fel használat közben. A fiolába zárt gyógynövény mindig friss marad, mert gyakorlatilag a rajta keresztüláramoltatott energia szolgáltatja a "hajtóművet". Következésképpen a gyógynövénytől egyáltalán nem szükséges energiát elvonni, pusztán annak tulajdonságai, jellegzetességei áradnak tova energiátokkal a páciens testébe. Nos tehát, milyen gyógynövényt alkalmaznál, kedves energetikus? Talán itt az ideje tanácskozni egy gyógynövényszakértővel? Egy szó mint száz, ezt értem én az összeolvadás alatt. Hát nem csodálatos? Már hogyne volna az! Hiszen a Szellem és az új korszak adományát tartjátok a kezetekben. Ám egy szavamat se higgyétek! Járjatok utána magatok, mérjétek le az eredményt, próbáljátok ki a gyakorlatban. Hanem tegyetek bárhogyan, az a legfontosabb, hogy jártasságot szerezzetek más szakterületeken is. 

   
  A polaritás átállítása 

  A harmadik sajátosságot az emberi test polaritásának átállítása jelenti. Mint tudjátok, biológiai rendszeretek polarizált, testetek mágneses jellemzőkkel rendelkezik. Másként persze a Földet körülfogó mágneses háló nem is tudna rátok hatást gyakorolni. Az emberi test működését tehát befolyásolják a bolygón megnyilvánuló mágneses erők, s az emberi test kifejezetten érzékenyen reagál a magnetikus változásokra. Tudjátok-e mi történik akkor, ha az ember nagyobb távolságon száguld át több száz kilométeres óránkénti sebességgel, hogy a bolygó egy másik pontján érjen földet? A háló számos erővonalán vonul keresztül, s a bolygóét számos alkalommal keresztezik személyes mágneses jellemzői. Amikor pedig az ember mágneses mezőkön halad át, elektromossággal telítődik. Ezt nevezitek "légi-betegségnek", ami egyáltalán nem veszélyes, pusztán időleges stabilitáshiánynak tekinthetjük. Ezután az emberi test nem több mint három nap leforgása alatt alkalmazkodik az új magnetikus jellemzőkhöz, s az egyensúly ismét helyreáll. Vannak azonban olyan emberek, akiknek biológiai rendszerük már eleve oly mértékű kiegyensúlyozatlanságban szenved, hogy egy efféle polaritásváltás maradandó egyensúlyhiányt okozhat bennünk, mindaddig, míg a harmonikus átállást egy hozzáértő személy elő nem segíti. Ez különösképpen azokra az emberekre jellemző, akik az északi és a déli félteke között utaznak, mert ez okozza a legerőteljesebb polaritásváltást a testben. Könnyen előfordulhat, hogy ha valaki délre utazik, majd visszatér az északi féltekére, testének polaritása egyszerűen nem rendeződik vissza, s valami módon elő kell segíteni az egyensúly helyreállítását. A mágneses jellemzők méréssel megállapíthatók, így harmóniahiány esetén elő tudjátok segíteni a polaritás visszarendeződését. Ezért fontos lenne elsajátítanotok e mérési módszereket. Mivel azonban ezek az ismeretek már tudományotok rendelkezésére állnak, nem a Kryon feladata, hogy ezzel kapcsolatban felvilágosítást adjon nektek. Mihamarabb nézzetek utána, minthogy ez az egyik elsődleges információ, melyet a benneteket felkereső páciensről meg kell szereznetek. Vajon megfelelő módon van polarizálva? Ám azt mindenkor figyelembe kell vennetek, hogy az emberi test polaritásának mérése mindig relatív, kizárólag az adott helyre vonatkozik, semmiképpen sem abszolút értéket képvisel. Sok esetben a polaritás átállításával egy súlyos betegségben szenvedő ember is makkegészségessé válhat, mindössze három nap leforgása alatt! Azt tanácsolom, vegyétek be saját módszereitek közé! 

   
  Mágnesesség 

  A negyedik jellegzetességet a mágnesesség képezi. A jövőben kétségkívül bámulatos növekedésnek indul majd a különféle magnetikus terápiák népszerűsége. Ám mint a legtöbb gyógyítási eljárást illetően, itt is vannak bizonyos szabályok, amelyeket be kell tartanotok. Először is mindenkit, aki mágneses terápia segítségét szeretné igénybe venni, arra ösztönzünk, hogy keressen fel szakembert, s óvjuk attól, hogy a terápiát önmaga végezze. A magnetikus gyógymódok éppoly komplikáltak, mint az akupunktúra, és ugyanúgy szakértelmet igényelnek. De hivatkozhatnék akár a gyógynövényes terápiára vagy bármi más belsőleg alkalmazandó gyógyszereket vagy gyógyhatású készítményeket felhasználó gyógyítási eljárásra. Helytelen alkalmazása éppoly nagy veszélyt jelenthet, mint a fent említett terápiák esetében. Figyelmeztetésemet vegyétek nagyon komolyan, és forduljatok szakemberhez. Ha valamilyen oknál fogva erre nem nyílik lehetőségetek, a megfelelő források segítségével alaposan sajátítsátok el használatának mikéntjét, mielőtt a mágneses erők hatását magatokon alkalmaznátok. 
   
  Azt sem szabad figyelmen kívül hagyni, hogy nagy különbség van az úgynevezett aktív és inaktív mágnesek között, mivel a statikusak, melyeket kézben tarthattok, s amelyek nem kapcsolódnak folyóáramba, teljesen eltérő funkcióval rendelkeznek, mint az aktív és a folyóáramba bekapcsolt mágnesek. A mágneses terápiát azonban csak módjával szabad alkalmazni. Ezzel azt akarom mondani, hogy csakúgy, mint a többi gyógyterápia esetében, nem tanácsos a nap 24 órájában használni. Csupán az egyensúly helyreállításának idejére vegyétek igénybe, majd tegyétek félre. Semmivel sem kell több időt töltenetek vele, mint amennyi ideig az akupunktúrás tűket a gyógyító beszúrva hagyja. Hasonlóképpen közelítsetek a mágnesességhez is, mert rendkívül hatékony! Amellett a függőség kialakulásának veszélyét is magában rejti, ám erről bővebben majd később beszélünk. (A szerző megjegyzése: nem szabad összetéveszteni a Kryon által említett mágneseket az ún. védőpajzsokkal, vagyis a mágnesesség elvén alapuló árnyékoló eszközökkel. Mivel ezek nem tartoznak a mágnesek közé, nyugodtan lehet őket egész nap viselni. Néhányuk meglepően hatékony.) 

   
  Most már visszatérhetünk a hét kérdés megválaszolására, azok feltevésének sorrendjében. Az első kérdés így hangzott: "Honnan tudhatom, hogy valóban a gyógyítás a feladatom?" 
   
  Alighanem meglepetéssel fogadjátok, hogy a fenti kérdést feltevő emberek két csoportra oszthatók. Az első csoportba azok tartoznak, akik még csak most ébredtek életcéljuk, küldetésük tudatára. Ó, micsoda nagy megbecsüléssel és tisztelettel szemlélünk benneteket! Ti az elmozdulást jelen életetekben hajtjátok végre, pontosan a tervek szerint. Ezért teszitek fel a kérdést kissé bizonytalanul: "Lehet, hogy gyógyítónak születtem?" A másik csoportba pedig, akár hiszitek, akár nem, azok kerülnek, akik mindig is gyógyítók voltak. De tudjátok, a dolgok változásban vannak körülöttük, s kezdik némiképp kényelmetlenül érezni magukat. Pácienseiknél már nem ugyanazokat az eredményeket érik el, s betegeik már nem olyan jóleső érzéssel távoznak a kezelésről. Ők pedig, a változások láttán elbizonytalanodva azt kérdezik maguktól: "Gyógyítónak születtem én egyáltalán?" 
   
  Bármelyik csoportba tartozzatok is, a következő kérdésre próbáljatok választ lelni önmagatokban: "Mi az a tevékenység, amit rendkívüli szenvedéllyel, óriási lelkesedéssel végzel?" A szenvedély ugyanis, valamint a magatokkal hozott karmikus emlékek valóságos célokat takarnak. Igen, gyógyítónak kell lenned, ha kivételes lelkesedéssel fordulsz a gyógyítás felé. Ha hiányzik belőled a szenvedély tüze, s pusztán tétlenül ábrándozol, akkor természetesen azt kell mondanom, küldetésedet másban kell keresned. Kövessétek szenvedélyetek lángját, mert abban rejlik megállapodásotokban vállalt feladatotok, s e láng által legmélyebb megérzéseitek hangja nyilatkozik meg. Azt üzenjük mindazoknak, akik elbizonytalanodtak: "megállapodásotokban minden a régi, semmi sem változott". Sajátítsátok el az új módszereket, kerüljetek az új tudás birtokába. Alkalmazkodjatok az új energiához, s ne habozzatok megtenni a szükséges változásokat. De úgy is mondhatnám, tetszik vagy nem, a régi, megszokott dolgok többé már nem működnek. Emeljétek hát fel tekinteteteket egy pillanatra a munkából, majd kezdjetek neki újra a gyógyításnak, most már a régi intuíciót az új tudással ötvözve! 

  A második kérdés a gyógyítás mechanizmusára vonatkozott. "Milyen folyamatok zajlanak gyógyítás közben a gyógyító és a páciens között? Úgy értem, tudom, mit tanítottak nekem. Tudom, fizikai tekintetben minek kell történnie, de vajon mi megy végbe spirituális szinten?" 
   
  Következő mondataim néhány jelenlévő számára kinyilatkoztatásként fognak hatni, míg mások azt mondják majd: "Igen, én már tudtam mindezt." No persze te vagy a gyógyító, de nem szabad elfelejteni, mindig kettőn áll a vásár. Gyógyítóként nem tesztek mást, mint egyfajta "gyógyító katalizátorként" semleges egyensúlyi állapotot hoztok létre. Képzeljetek magatok elé egy utat, melynek forgalmát hatalmas kőtömbök akadályozzák. Egy ember áll az út közepén, s e szavakkal fordul felétek: "Muszáj továbbmennem. Ha nem tudok továbbhaladni, nem tudok táplálékot szerezni magamnak. Ha nem tudok táplálékot szerezni, bizonyosan meghalok. Kérlek, segíts rajtam, mozdítsd el a kőtömböket az utamból!" Terápiás módszereitek segítségével megtisztítjátok az utat az akadálytól, majd távoztok. Egy hét múltán újra arra jártok, s ugyanazt az embert találjátok ott az útját torlaszoló kőtömbök előtt állva, s ismét segítségért könyörög. "Megint kőtömbök kerültek az útra. Kérlek, segíts rajtam!" Minden belső sugallatotok arra ösztökél benneteket, hogy határozottan kijelentsétek pácienseteknek: "Miért nem fogtad magad és indultál el, amikor a kőtömböket először elmozdítottam utadból?" Vajon ilyen esetben magatokra vállaljátok "a gyógyulás hiányának" felelősségét... vagy pedig azt a megfelelő módon páciensetek felelősségének körébe utaljátok? 
   
  A gyógyulás valójában csak részben múlik rajtatok, s egyetlen gyógyító sem lehet képes valamirevaló eredményeket elérni, ha a gyógyulni kívánó páciens a jóváhagyását nem adja ehhez. A gyógyítás-gyógyulás folyamatában a terapeuták pusztán a hatástalanító szerepét tölthetik be. 

  Mindebből következik a harmadik logikai lépés: "Mi módon működhet együtt a páciensem gyógyító törekvéseimmel?" Az imént elmondottak alapján a válasznak kézenfekvőnek kell lennie. Jóvá kell hagynia, hogy a gyógyulás végbemehessen! A hozzájárulás kérdése meglehetősen bonyolult problémát takar, mivel összefüggésben áll mind a megállapodással, mind pedig a karmával, melyek közül egyik sem tartozik a gyógyító hatáskörébe. Kizárólag az adott személyre tartozik, s azzal kapcsolatos, mit kíván megvalósítani jelen életében, s azzal, milyen mérvű felkészültséggel rendelkezik e célok eléréséhez. Meglehet, ti ott vagytok mellette, segítetek elhordani a továbbhaladásban akadályozó kőtömböket, ám neki a leghalványabb fogalma sincs arról, mit kellene tennie. Talán itt lenne az ideje, hogy megkérdezzétek tőle, hajlandó-e egyáltalán együttműködni veletek. 
   
  Sok mindent tehet a felkészülés érdekében, mindenekelőtt azonban, még mielőtt felkeresne, fennhangon ki kell fejeznie a Szellem felé, hogy hozzájárulását adja saját átalakulásához az új energiában - hangsúlyozom, nem a gyógyuláshoz, hanem az átalakuláshoz. Kifejezni szándékotokat a változásra nem jelent mást, mint hangot adni kéréseteknek az új energia szárnyain való továbbhaladásra. E rendkívül fontos mozzanatban hatalmas öngyógyító erő rejlik! Páciensed egyszerűen nem hagyhatja rátok az egészet mondván, "csinálj te mindent." Fel kell ismernie, hogy neki magának is változnia kell, s tudatosan is hozzá kell járulnia, hogy teste megnyílhasson a gyógyító energia áradata előtt. Engednie kell, hogy a gyógynövények, a színek, a hangok és az aromák hatásukat kifejtsék a testben. A páciens feladata tehát nem más mint egyszerűen hozzájárulását adni a gyógyulás illetve a változás bekövetkezéséhez. Ne feledjétek, kettőn áll a vásár. 

  A negyedik kérdés így szólt: "Mi határozza meg a sikeres gyógyítót? Hogyan mérhetem le, valóban sikeres vagyok-e?" Nos, néhányan alighanem úgy vélitek, a válasz teljesen nyilvánvaló. Hányan járnak az emberhez? Hányan távoznak gyógyultan? Válaszom azonban egészen másképp hangzik. 
   
  A két utóbbi kérdés értelmében azt kell mondanom, barátaim, a sikeres gyógyító a nyugodt gyógyító, aki, történjék bármi, békével tekint a világra! Mert tökéletesen megérti, hogy milyen folyamatok zajlanak spirituális szinten a gyógyítás során. Ha valamilyen oknál fogva úgy alakul, hogy páciensén nem segít a kezelés, nem esik kétségbe, képes megőrizni nyugalmát. A maga részéről nincs is miért aggódnia, hiszen ő valóban száz százalékig teljesítette saját feladatát, s természetesen nem vállal felelősséget azért az emberért, aki az imént lépett ki rendelőjének ajtaján. A válasz tehát a belső békességben rejlik, abban a megnyugvást hozó békességben, mely a bölcsességből és a tudásból táplálkozik, abban a békességben, mely a tökéletes szeretet ragyogásában képes megértéssel szemlélni a világ működését. 
   
  Mindazokhoz szól válaszom, akik már feltették maguknak a következő kérdést: "Valóban a gyógyítás az én utam? Hisz' annyi fájdalmat látok magam körül!" Ám én azt mondom, a fájdalom nem a ti felelősségetek. Nektek csupán követnetek kell szenvedélyetek lángját, és alkalmazni tudásotokat. Ezért azonban száz százalékig felelősséggel tartoztok, s vigyétek is véghez teljes egészében. A feladat másik felét azonban bízzátok a benneteket felkereső páciensre, s kizárólag saját kötelességetek teljesítésével törődjetek. A legteljesebb és legelfogadóbb szeretettel kezeljétek őket, ám a belső fejlődési folyamataikért nem vállalhattok felelősséget. E belső békesség megteremtése minden bizonnyal hozzájárul majd gyógyító erőtök és hatékonyságotok növekedéséhez. Egyetlen gyógyító sem tehető teljes egészében felelőssé a gyógyulási folyamatért, s egyetlen gyógyítótól sem várható el, hogy páciense belső fejlődése miatt nyugtalankodjék. 

  Valóban egyedülállónak kell lennem ahhoz, hogy gyógyító válhasson belőlem? Meglehet, viccesnek találjátok a kérdést, ám tekintsetek csak körbe s nézzétek meg hány egyedülálló gyógyító van közöttetek. (Nevetés) 
   
  Vajon miért van ez? - kérdezhetnétek. E jellegzetességet voltaképpen a régi energiából visszamaradt csökevénynek tekinthetjük. Tudnotok kell, hogy az elméteket beragyogó, tenyereteket megtöltő energia, amellyel gyógyítóként vagy energetikusként dolgoztok, ugyanaz az energia, melyet a sámánok birtokolnak ezen a bolygón. Mint ismeretes, a sámánok és a papok, szerzetesek a régi energiaközegben egyedülállóak voltak. Cölibátusban, önmegtartóztatásban éltek. Ennek lehetnek gyakorlati előnyei, az életszervezésben, a missziós lelkület kibontakoztatásában, de nem része, vagy kelléke a gyógyító munkának. A párválasztásról lebeszélő tudattalan meggyőződés tehát ma már nem más, mint az ősi múlt, talán egy régi élet maradványa. A tudat egyfajta hamis pozitúrája, mely most már kétségtelenül átformálódhat. Testetek egy része sejtszinten azt mondja nektek: "Nem birtokolhatom ezt az erőt és élhetek párkapcsolatban egyszerre." A helyzet azonban már megváltozott. 
   
  Adjátok meg magatoknak a jóváhagyást a partnerkapcsolat kialakításához. Szóban nyilvánítsátok ki magatok előtt, hogy a régi energiaközegben fennálló szabályok már érvényüket vesztették. Jelentsétek ki: "A Szellem nevében és együttműködésével megteremtem a magam számára az ideális partnerkapcsolat lehetőségét." Azután hagyjátok annyiban. Fontos: azt ne mondjátok meg a Szellemnek, ki legyen a választott! (Nevetés!) Bár tény, hogy az igazi párkapcsolatnak sem a korlátlan szexualitás, vagy érzékkielégítés a lényege. Azért, mert ezen áldott új lehetőségek előttünk állnak, nem építhetjük életünket a testtudatot elmélyítő kedvezményekre. 

  A hatodik kérdés küldetéstudatotok problémáját feszegeti. "Kryon, honnan tudhatom, hogy valóban a saját utamat járom? Oly sok választás kínálkozik előttem, teljesen összezavarodtam. Tudom, hogy gyógyító vagyok, abban azonban már nem vagyok biztos, merre kell mennem, kivel kell dolgoznom. Mit tegyek?" 
   
  Drága barátaim, senki sem várja tőletek, hogy egyszeriben varázslóvá váljatok, mert ezek a kérdések éppen úgy hangzanak, mint azok, melyeket a varázslónak tesz fel az ember. Azt tanácsolom, csupán kérjétek, hogy az ösvényetekre a Szellem világosságot vetítsen. Van egyáltalán fogalmatok róla, mily hatalmas erő rejlik kéréseitek kifejezésében? Mondjátok fennhangon: "Szellem, kérem, és együttműködéseddel megteremtem a tiszta látomását saját utamnak. Kérlek, helyezd el a jelzőtáblákat, hogy tudjam, merre menjek, hogy a helyes útról ne térjek le." Majd hagyjátok ennyiben a dolgot. Ne mondjátok meg a Szellemnek, merre akartok menni, hová akartok eljutni. 
   
  Azután nincs más dolgotok, mint éberen figyelni az életetekben feltűnő finom változásokra, új dolgokra. Ha csupán vakon botladoztok, baktattok keresztül az életen, s nem ébredtek tudatára az apróbb, nagyobb lehetőségeknek, éppoly sötétségben fogtok tapogatózni, mint a példánkban szereplő ember, akinek fogalma sem volt, mikor kell felkerekednie és továbbhaladnia az akadályok elmozdítása után. Ha a fentiekhez hasonló lehetőségeket kívántok teremteni az életetekben, mindig kivételes éberséggel és körültekintéssel figyeljétek a jeleket, melyek rendszerint a következők: (1) Hirtelen új lehetőségek merülnek fel, melyekről előzőleg azt gondoltad, nem reád várakoznak. (2) Új, azelőtt ismeretlen arcok jelennek meg környezetedben, akik kapcsolatba kívánnak lépni veled. (3) Egy látszólag negatív, ám valójában valami nagy dolog átformálására kényszerítő esemény lejátszódása. A fentiek mind-mind válaszok lehetnek a Szellemhez vagy a világegyetemhez intézett kérésetekre. Próbáljátok őket ezen a szemüvegen keresztül nézni, s ne késlekedjetek megragadni a lehetőségeket. 

  A hetedik kérdés így hangzott: "Kryon, mi a hatékony gyógyítóvá válás kulcsa?" Azt mondom nektek, a válasz bámulatosan egyszerű, s egy történet keretében tárom elétek. 

   
  John, a gyógyító 

  John, a gyógyító spirituális természetű ember volt, s kiváló ismerője hivatásának. Virágzó praxissal rendelkezett, sokan keresték fel, sokan távoztak gyógyultan rendelőjéből, noha mindig volt egy-kettő, akin nem fogott a terápia. Történt pedig, hogy John egyszer csak valahogy kényelmetlenül kezdte magát érezni; mert tudjátok, az új energia áramlata őt is elérte, s John jól tudta, az új korszak kopogtat ajtaján. Nyugtalansága több okból táplálkozott, a legnagyobb gyötrelmet azonban gyógyítói tevékenységének csökkenő hatékonysága idézte elő; már nem látta magát olyan sikeresnek, mint annak előtte. Nincs mit szépíteni rajta, egyszerűen hiányzott belső békessége. Egyre kevesebb és kevesebb gyógyulni vágyó kereste fel. John keserűségében már-már azt kérdezte magától vajon gyógyítónak kell-e lennie egyáltalán?! 
   
  Leült hát meditálni, mert kivételesen hatékony meditációs praxist folytatott. Az elmélyülésben szerzett ismeretek irányították életét, mivel szót értett a Szellemmel, s odaadóan hallgatta a Szellem szavait. A jól bevált és megszokott gyakorlat azelőtt mindig működött, s John biztos volt benne, a következő alkalommal is működni fog. Figyeljük, mint társalgott a Szellemmel: 
   
  Mihelyt John letelepedett, belső vezetői rögtön megszólították. "Ó, szervusz John! Hogy érzed magad ma?" (Rendkívül szívélyes és kedves vezetők voltak... miként azok valamennyien.) John azonban ügyet sem vetve rájuk (nem hallotta őket) megkezdte légzőgyakorlatait. Néhány pillanattal később viszont már készen állt az érintkezésre. Fejét, lábait a megfelelő pozícióban tartotta. Észak felé fordult, s tenyerei felfelé néztek. "Ó, Szellem" - kezdte volna John -, de vezetői félbeszakították. "Szervusz John, hogy érzed magad?" 
   
  John pedig így felelt: "Segítségre van szükségem. Semmi sem sikerül", és sorra megnevezte az embereket, akik gyógyulást remélve eljöttek rendelőjébe. "Mi a helyzet ővele?" - kérdezte. "Már oly hosszú ideje kezelem a hátát, ám semmi javulás nem mutatkozik! Segítségért imádkozom. Gyógyítsátok meg ezt az embert. Segítsetek megvalósítani... tegyétek lehetővé ezt... vigyétek véghez ezeket a dolgokat." Azt se tudta, mit kérjen, oly sok kívánsága volt. A Szellem így szólt hozzá: "Ó, John, szeretünk téged! Minden erő és hatalom, amire csak szükséged van, a rendelkezésedre áll, arra vár csupán, hogy használatba vedd." Azután olyan szeretetáradatban részesítették, hogy megbizonyosodhatott afelől, valóban a Szellem jelenlétében tartózkodik. 
   
  John úgy érezte, a Szellem meghallgatta kérését, választ kapott, s biztos volt benne, a dolgok ezentúl másként alakulnak. A következő alkalommal azonban kénytelen volt keserűen tudomásul venni, hogy hátfájással küszködő betegének állapota úgyszólván még rosszabbra fordult. John legjobb tudása szerint cselekedett, minden lehetségest megtett, mégsem mutatkozott semmi javulás. Újra meditációba merült hát, de újra ugyanazokat az eredményeket érte el. Hosszú ideig üldögélt, mielőtt úgy érezte volna, rálelt a megfelelő testtartásra, s képes megérezni a Szellem, vezetői valamint felsőbbrendű énje jelenlétét, s átérezni szeretetüket. Ők pedig így beszéltek hozzá: "Ó, John, őszintén szeretünk téged. Oly erős, oly hatalmas vagy." John pedig a Szellemhez könyörgött. "Ó, kérlek, mutass utat, áruld el, mit tegyek, hogy eredményt érjek el!" S a gyógyító élete így folytatódott még hosszú ideig. 
   
  John-nak volt egy nővére. S mintha minden gondja nem lett volna még elég, helyzetét az is nehezítette, hogy nővére súlyos betegségben szenvedett, ő pedig nyomorúságos állapotán szemlátomást semmit sem tudott javítani. Csak ült és imádkozott, energiát küldött neki. Latba vetette minden tudását, ám nővérén nem jelentkeztek a gyógyulás jelei. Olyan szívfájdítóan bánatosnak tűnt mindig. 
   
  Hosszú időnek kellett eltelnie, míg végre John fején találta a szöget. Végtelen dühében beviharzott az elmélyülésre kijelölt helyiségbe, leült, s így szólt vezetőihez: "Megvan! Hol vagytok?" Vezetői nyomban válaszoltak: "Szervusz John, hogy érzed magad, mi van veled?" Ő pedig óriási megdöbbenésében majdhogynem leesett a székről. "Miként történhetett, hogy már itt is vagytok? Hisz még nem is állok készen." "Mindig is itt voltunk, mindig is veled voltunk, John" - felelték a vezetői. "Még a rendelődben sem hagyunk magadra." 
   
  "Azt mondtátok, hatalmas, hatékony gyógyító vagyok. Hihetetlenül szép válaszokat adtatok nekem. Éreztem őket a felém áradó szeretetben. S mégsem történik semmi! Nincs több ötletem, elértem bölcsességem végső határát. Mit tehetek?" Vezetői pedig ekként feleltek: "Ó, John, annyira boldogok vagyunk, hogy eljöttél. Ám vedd fontolóra szavainkat: Nem számít, milyen jó a tűzhely; az étel nem fő meg, míg alá nem gyújtasz." 
   
  John pedig, mivel nem volt ostoba ember, rögtön felismerte: "Én volnék a láng?" "Úgy van" - helyeseltek vezetői. "Mit kell tehát tennem?" - kérdezte. "Hogyan döntesz, mit szeretnél tenni?" "A megállapodásom szerint kívánok cselekedni!" Micsoda fényesség szikrázott fel, midőn kimondta e szavakat! Vezetői csupán erre vártak, csakis ezt akarták hallani. Ezúttal John nem azt nevezte meg, kinek a fájós hátát kellene meggyógyítani. Nem azt határozta meg, egész pontosan mit szeretne elérni, mi módon szeretne az erő birtokába kerülni, vagy melyik napon kellene eredménynek mutatkozni. Végül is vezetői előtt azt nyilvánította ki: Magam akarok gyógyulásban részesülni. A saját utamat akarom járni, megállapodásom szerint. Azt akarom, vágyaim beteljesedjenek. Azt akarom tenni, amiért a Földre születtem. A Szellem e szavakkal köszöntötte: "John, oly soká tartott, míg végre kifejezted kívánságodat. S kérésed nyomban teljesül! A tiéd minden, már kívánságod kimondásának pillanatában." 
   
  Amikor John azon az éjjelen felszínre emelkedett a meditáció mélységeiből, észrevette, hogy a dolgok ezúttal valóban megváltoztak, mivel eddig ismeretlen békesség virágzott ki bensőjében. Még mielőtt visszatért volna rendelőjébe, tudta, ettől fogva minden másként lesz majd. A Szellem azt mondta, kizárólag magával, saját életével kell törődnie, minden mással a világegyetem látja el. Amikor belépett a rendelőbe, bámulatos dolgok sorozata vette kezdetét, nem csoda, hiszen John új tudásra lelt. "Nos, a kezeimet most erre a pontra helyezem" - mondta mintegy magának. "Hm, egészen más érzés. Senki sem utalt rá, de tudom, hogy pontosan így kell tennem." A változás szinte azonnali volt. John tudta, a Szellem ott áll vállai felett, s tekintetének ragyogó sugarával finoman irányítja mozdulatait. Lassan olyan eredményeket kezdett elérni a gyógyításban, mint még soha azelőtt. A hozzá érkezőket ezután arra kérte, készüljenek fel a gyógyulásra, s különleges szertartást folytatott le, mielőtt egyáltalán megérintette volna őket. A betegek azt gondolták, elment az esze - no persze csak addig, míg teljesen meg nem gyógyultak a segítségével. Azután még többen keresték fel... Johnt, az eredményes gyógyítót. 
   
  Így esett, hogy John elment meglátogatni nővérét. Szó szerint betáncolt az ajtón, örömtől tündökölve, tudván, a gyógyulás a küszöbön áll. Látta, mint ragyog fel nővére mosolya, mint derül fel azelőtt oly komor kedélye, holott még meg sem érintette. Meglepve kérdezte: "Mondd, John, mi történt? Már úgy aggódtam miattad!" Egy pillanatra az egész világ megszűnt létezni körülötte. John hirtelen ráébredt arra, hogy túláradó fájdalma, kínzó gyötrelme átömlött azokba, akiket gyógyítani próbált. "A Szellem azt közölte velem, meg fogsz gyógyulni" - jelentette aztán be az odaadó szeretet hangján. Nővérével is lefolytatta a ceremóniát, s csakugyan helyreállt az egészsége, mert John először magára gondolt, magával törődött, saját problémáját oldotta meg - így aztán gyógyító ereje, bölcsessége jócskán megnövekedett. 
   
  A hetedik kérdésre a válasz tehát a következőképp hangzik: először is saját belső egyensúlyotokat kell megteremtenetek. Töltsétek be teljes egészében küldetéseteket. Ez a belső harmónia aztán új tudáshoz, új eszközökhöz vezet benneteket, s ama képesség kibontakozásához, mely révén könnyűszerrel megállapíthatjátok, hogy páciensetek poláris egyensúlya megfelelő-e. Mindeme új eszközök valóban a rendelkezésetekre állnak, ám nem lesztek képesek használatba venni őket mindaddig, míg először is magatokra nem fordítotok kellő figyelmet. Talán furcsán hangzik, de mást nem mondhatok: "Amikor az elmélyülést egymagatokban gyakoroljátok, nem szükséges energiát küldeni a gyógyítandó betegeknek, mert valódi tudományotok saját gyógyulásotokban rejlik. Meditációtoknak egyedül RÓLATOK kell szólnia." A gyógyításhoz szükséges energiát maga a küldetés ténye teremti meg. Minél inkább beteljesítitek a megállapodásotokban foglaltakat, annál erőteljesebb és hatékonyabb gyógyító válik belőletek. Lépjetek hát rá saját ösvényetekre, s meglátjátok, mi történik! 
   
  Azt mondtam, ismerünk benneteket. Ott állottunk mellettetek az ünnepségen, melyen csodálatos színeiteket átvettétek. Együtt voltunk, szerettük egymást. Ezért most arra invitállak benneteket, töltsünk egy rövid pillanatot együtt, hogy átérezzük a közös otthon melegét, hogy érezzétek és tudjátok, az életnek értelme, célja van, s hogy nem vagytok egyedül. Azt akarom, tudjátok, az új energia nem a végzeteteket hozza el, s mi teljes szívünkből azt kívánjuk, hogy maradjatok, boldogságban, jó egészségben, mert határtalanul szeretünk benneteket. 
   
  Igaz, a feladat teljesítésének felelőssége teljes egészében a tiétek, ezért nem is adhatunk át nektek elsajátítandó leckéitekre vonatkozó ismereteket. Mert a feladat nem lenne feladat, az eredmény nem lenne eredmény, ha előre elárulnánk mindent. Az adományok azonban tagadhatatlanul csodásak, s szavunkból a szeretet szól, mikor azt mondjuk, kiérdemeltétek! 

  Kryon 

  * * * 

  A hamis próféták 

  Kedves Lee! 

  A Biblia a Jelenések Könyvében arra figyelmeztet bennünket, hogy az idők végezetén hamis próféták jönnek, akik csodálatos dolgokat művelnek, s akik hazug szavaikkal az utolsó időkbe csábítanak bennünket. Jelentőségteljesnek tartom, hogy az első kötet épp az Utolsó Idők címet viseli... s azt szeretném tudni, honnan tudhatjuk, hogy te vajon nem egyike vagy-e a hamis prófétáknak. 
   
  Lennél olyan szíves megvilágítani előttünk e figyelmeztetés lényegét? (Bár ha közéjük tartozol, hazugsággal felelsz, s úgyis rá leszünk szedve). 

  Köszönettel: 
   
  Diane Steen 
  Seattle, Washington 

   
  Kryon válasza: Elérkezett az ideje annak, hogy e sziget kivételesen tiszta energiaközegében megválaszoljunk egy rendkívül fontos kérdést, mely más helyszíneken talán nem lenne megválaszolható. E kérdésben hatalmas energia rejlik, emellett olyan ágakra bomlik, melyek jelentősége óriási és planetáris méretű. Ennek ellenére a kérdés egyszerű, de türelmeteket kérjük, míg lényegét lépésről lépésre kifejtjük előttetek. A most elhangzó szavak átirata nyomtatásban is megjelenik, mert túl fontos problémát vet fel ahhoz, hogy kimaradjon a könyvből. 
   
  Halljuk hát a kérdést: "Kryon, értesüléseink szerint az idők végezetén hamis próféták jelennek meg a Földön. Miként arról üzeneteid is tudósítanak, elérkeztünk az utolsó időkhöz. Téged vajon hamis prófétának kell tekintenünk? Azonkívül, más próféták már korábban beszámoltak arról, hogy ha a hamis prófétát megkérdezzük, ő vajon hamisak közé tartozik-e, természetesen hazudni fog. Honnan tudhatjuk, hogy nem szedsz-e rá bennünket, mikor azt állítod, te igaz próféta vagy?" Nos, látjátok-e hány felé ágazik el ez az egyszerű kérdés?... és vajon mit jelent ez a különböző vallások, hitrendszerek és irányzatok követői számára? 
   
  A kérdés első felének megválaszolásához egy logikai rejtvényt hívunk segítségül, amely már ismerősnek fog hangzani az efféle logikai fejtörőkben jártas résztvevőknek, s tesszük ezt azért, mert a logika igen fontos szerepet játszik a válasz kifejtésében (mint az helyénvaló is). Képzeld magad elé, hogy egyedül sétálsz egy ösvényen. Egyszer csak látod, hogy két szent bölcs áll előtted. Hogy utadon továbbhaladhass, fel kell fedned e két bölcs ember valódi természetét. Mert egyikük az igaz ember, igazat beszél, és csakis igaz szavak hagyhatják el az ajkát. A másikuk ellenben csaló, s valahányszor megszólal, félrevezet téged, bármit is kérdezel. Egyiküknek, a kettő közül bármelyiknek, egy eldöntendő kérdést kell feltenned, úgy, hogy a kapott válasz mindkettőjük való természetére fényt derítsen. 
   
  Életük egy bizonyos pontján sokan érkeznek el közületek is ehhez a keresztúthoz. Szeretettel és ártatlansággal a szívetekben szembe kerültök a két szent emberrel, s azt tudakoljátok, birtokukban van-e az igazság tudása. A rejtvényben vázolt helyzet tehát nem is áll olyan távol tőletek. 
   
  Ennek ellenére sokak számára meglehetősen bonyolultnak tűnik e logikai fejtörő megoldása, mert ha egyszerűen megkérdezed az igaz embert: "Te vagy az, aki igazat beszél?", természetesen igennel fog felelni. Ha pedig a csalónak teszed fel a kérdést: "Te vagy az, aki igazat beszél?", akkor természetéhez hűen azt hazudja, "Igen." Így persze semmivel sem jutottál előbbre. A kérdést tehát oly módon kell megfogalmazni, hogy az eldöntendő kérdésre kapott válasz azon személy tulajdonságaira derítsen fényt, akihez a kérdést intézed. 
   
  Amikor odalépsz valamelyik szent emberhez, kérdezd tőle a következőket: "Jó uram, ha megkérdem a melletted álló másik szent embert, hogy te vagy-e kettőtök közül a csaló, igennel fog felelni?" Bármelyikükhöz fordultál is, igenlő vagy nemleges válaszukból pontosan tudni fogod, kivel állsz szemben. Mert természetük úgy követeli, hogy egyikük igennel feleljen a kérdésre, míg a másikuknak nemet kell mondania. Ha az igaz ember előtt állsz, ő igennel fog felelni, mert fel kell fednie előtted az igazságot. Ha pedig a csalót kérdezed, természetszerűleg nemmel fog felelni, hiszen hazudni kényszerül a másik szent embert illetően. 
   
  Mi az tehát, amit e feladvány burkolt formában közölni kíván veletek a Kryon hamis vagy igaz mivoltával kapcsolatban? A fejtörő gyakorlatilag mintául szolgál a kérdés tulajdonképpeni megfogalmazásához. Vegyük röviden szemügyre, milyen lépéseket is foglal magában rejtvényünk. Először is, az embernek egyedül kell járnia ösvényét az igazság keresésének útján. Ez azt jelenti, hogy ha már rejtőzik egy szent ember a tarsolyotokban, akkor bizonyos tekintetben már eleve részrehajlóak vagytok. Márpedig ha hisztek egy igazságban, s valami irányába elfogultak vagytok, nem számít milyen kérdést tesztek fel, és kinek, mindig azon fogtok tűnődni, a válasz vajon helytálló-e. Először tehát a tárgyilagos tisztaság és a keresés állapotába kell helyezkednetek, amelyben nem olyan személyt láttok magatokban, aki már birtokában van az egész igazságnak. A valódi kereső mindig semleges, s nem egy másik szent ember követője. Ez a tény már eleve kizár számos embert azok soraiból, akik a kérdést egyáltalán feltehetik. 
   
  A következő lépés a kérdésfeltevés sajátos módját jelenti. Feltűnt-e nektek az a kicsit sem elhanyagolható tény, hogy a feladvány mindkét bölcset szent embernek nevezi? A rejtvény utasításai szerint nem pusztán a bölcsek természetére kell fényt deríteni, hanem ezt oly módon kell megtenni, hogy az ember az egyiket a másikról kérdezi! Most tehát Kryon előtt ültök, a többiek azonban nincsenek jelen, hogy őket is kérdőre vonjátok, így Kryon sem adhat választ a többi próféta természetére vonatkozóan. Ámde vegyük sorra a kryoni energia néhány jellegzetességét, és néhány lehetséges választ a kérdésre, ha maga a Kryon a két bölcs egyikeként állna előttetek. Vegyétek gondosan szemügyre egész küldetésem jellemző sajátosságait, mert a válasz kérdésetek egészére e sajátosságokban rejlik. Ma este a szívetekhez szóló információkat közvetítünk felétek. Nem kérünk benneteket arra, hogy bármiféle szervezethez csatlakozzatok. Ezzel persze nem azt akarom mondani, hogy elítélendőnek vagy rossznak tartom, ha az ember egy szervezethez tartozik, csupán azt jelzem, hogy Kryon semmi mást nem hoz, mint információt, s nem pedig hiedelemrendszert, amely mellett bárkinek is el kellene magát köteleznie. 
   
  Kryon nem emel templomokat. Senkit sem kér arra, hogy részt vegyen az összejöveteleken, ha ez ellenére van. A találkozókat rendszerint különös helyeken és szokatlan időpontokban tartjuk, így tehát mindenki maga dönti el, hogy eljön-e közénk avagy sem. Ezért is nem igyekeztünk kötött ütemtervet kialakítani. Nem léteznek Kryon által kinyilatkoztatott tantételek sem, melyek arra próbálnának rávenni benneteket, hogy így vagy úgy higgyetek. Ő csupán az új korszakról szóló ismereteket juttatja el hozzátok, felétek nyújtja a szeretetenergia átélésének lehetőségét, s arra ösztönöz, hogy fedezzétek fel valódi önmagatokat. 
   
  Kryon nem kér benneteket arra, hogy jövedelmetek egy részét egyházának ajánljátok. Ezzel megint csak nem arra akarunk utalni, hogy akik ezt kérik tőletek, azokat elítélendőnek kellene tartanunk. Hiszen ez mindössze annak természetét tükrözi, aki itt ül előttetek, és akit kérdésetekkel ostromoltok. Kryon azonban most először azt mondja nektek: a Szellem arra bátorít benneteket, hogy vagyonotokat saját jólétetek megalapozására fordítsátok. Sőt, most először azt mondjuk nektek, nagyon is helyénvaló volna, ha jövedelmetek egy részét havonta félretennétek, hogy azt saját jólétetek, egészségetek ápolására szenteljétek. Gondoskodjatok a bennetek lakozó belső gyermekről, akivel együtt nőttetek, együtt cseperedtetek, s aki még mindig szeret játszani. Emlékezzetek vissza, milyen érzés volt gyermeknek lenni, s forduljatok örömmel e belső gyermek felé azzal, hogy magatokat ugyanígy, gyermekként kezelitek. Ha így tesztek, üdvös dolgot cselekedtek, mert ezzel a bennetek lakozó Istent szolgáljátok. Ha tanácsaim szerint jártok el, sokkal jobban fogjátok érezni magatokat, mintha lemondanátok erről. Néhányatoknak elfogadni is meg kell tanulnia. Nagyon is helyénvaló és kívánatos, hogy adakozók legyetek saját magatokhoz. Így igaz, ahogy mondom! 

  Valaki a következő kérdéssel keresett meg, még a hamis próféták problémakörén belül: "Kryon, kérlek, felelj nekem. Tökéletesen elégedett vagyok hitrendszeremmel. Örömömet lelem abban, hogy szeretettel forduljak általam nagyra becsült és igen tisztelt mesterem felé, és egész családom hasonlóképpen érez. Évek óta élvezzük e szerető kapcsolat gyümölcseit mesterünkkel, s a legteljesebb mértékben elégedettek vagyunk ezzel a helyzettel. Lehetséges-e, hogy hittel forduljak ama dolgok felé, melyeket tőled hallok, és egyszersmind megtartsam régi hitrendszeremet is?" 
   
  Micsoda kérdés! Válaszom, drága barátaim, természetesen igen, mert hiszen a Kryon pusztán információval lát el benneteket. Nem kéri, hogy hitetekkel támogassátok tanítását, hanem azt mondja, jogotok vagy abban hinni, amiben akartok. Mindazonáltal, ha úgy döntötök, magatokévá teszitek az új korszakról szóló ismereteket, és ezzel egyidejűleg egy másik hitrendszer keretei között kívántok működni, amely a ti érdekeiteket szolgálja, úgy is határozhattok, hogy hallgattok róla. Mondandóm alátámasztására a kedvenc gyümölcs példáját fogom idézni. Egy asztalt néhány vallási vezető ül körül, s épp kedvenc gyümölcsük, a papaya zamatát élvezik. Ha az új korszakban odajárulsz asztalukhoz az általad legízletesebbnek tartott gyümölccsel, a mangóval, feltehetőleg ekként fogadnak: "Tudod, a papaya zamata is elképesztően csodálatos, de megértjük, hogy te a mangót kedveled. Jöjj hát közénk, és lakomázz velünk. Foglalj helyet asztalunknál, s jóllehet te nem szereted a papayát, mi pedig nem szeretjük a mangót, attól még szeretettel megoszthatjuk egymással mindazokat a dolgokat, ami közös bennünk." 
   
  Ezzel szemben a régi energiaközegben az asztalnál ülő és papayájukból falatozó vezetők alighanem a következő szavakkal fordulnának hozzád: "Mi az, amit magaddal hoztál? Micsoda egy selejtes minőségű gyümölcs!" "Add csak ide!" - mondanák, s szétdarabolnák gyümölcsödet. "Ülj le." És felszeletelnék saját papayájukat, s habár te cseppet sem kedveled, azért neked is adnának belőle... hozzátéve: "Megértjük, hogy nem szereted, de idővel majd megbarátkozol vele." Így festenek hát azok, akik megszabják, miként gondolkodjatok, azt tanácsolom, kedves barátaim, hogy igyekezzetek távol tartani magatokat az efféle helyzetektől. 
   
  Arra kérlek benneteket, hogy a fentieknek mintegy bizonyítékaként, tekintsetek körbe bolygótokon, s vegyétek szemügyre, kik azok, akik a legnagyobb békében élnek? Kik azok, kedveseim, akiknek már hosszú évek óta nem sújtotta háború a földjét? Kik azok, akik a félelem szorítása nélkül képesek felnevelni családjaikat, akik a legnagyobb jólétben élnek, akik nem aggódnak táplálékuk megszerzése miatt, s akiknek biztos födél van a feje fölött? Csaknem kizárólag azok, akik szabadon gondolkodhatnak, akik szabadon dönthetnek cselekedeteik felől. Gondolkodjatok el ezen. 
   
  Végül pedig arra szeretném felhívni a figyelmeteket, mily hatalmas irónia nyilatkozik meg a hamis prófétákról szóló kérdésen keresztül. Mert barátaim, ma este előttetek ülök, s a központi napból eredő hang üzeneteinek fordítását hallgatjátok. Ez a hang szólott Mózeshez az égő csipkebokorból és ez a hang beszélt Ábrahámhoz. Következésképpen ez volt az a hang, amely egykoron a következő kinyilatkoztatást tette: "Az idők végezetén hamis próféták jönnek; óvakodjatok tőlük!" Tehát most éppenséggel eme üzenet kibocsátóját vonjátok kérdőre. 
   
  Ha Kryonnak felteszitek a következő kérdést: "Kryon, ha megkérdem a melletted álló másik szent embert, hogy te vagy-e kettőtök közül a csaló, Igennel fog felelni?", Kryon igenlő választ fog adni. 
   
  Drága barátaim, ma este az új energia ölelésében ültök, mellettetek belső vezetőitekkel, akik mélységesen szeretnek benneteket, s szorosan fogják a kezeteket ezekben az időkben. Ma este a Szellem jelenlétében tartózkodtatok, s a központi napból eredő szeretetenergia font körül benneteket. Tekintet nélkül saját ösvényetekre e szavak hozzátok szóltak, mivel meghatározott céllal érkeztetek erre a helyre. Ismerjük neveteket! S reméljük, felvállaljátok a felelősséget azon magasabb rendű részetekért, amely mást sem kíván, mint együttműködni veletek egy azelőtt még soha nem látott élet megteremtésében, egy olyan életében, mely saját valóságotok megalkotására tesz képessé benneteket. 

  Úgy legyen. 

  * 

  Tisztelt Carroll Úr! 

  Nem tudom, tisztában van-e vele, hogy metafizikával valamint ezotériával foglalkozó körökben könyveit országszerte a sötétség erőinek ellentámadásaként tartják számon a mennyekből áradó szeretet és fény valódi üzeneteivel szemben? 
   
  Szép szavakba és tetszetős megfogalmazásba burkolva, a megfelelő spirituális szakszavakat és kifejezéseket használva üzenetei az embereket a gyakorlat elvégzésének hálójába ejtik. Ha a fekete felhő leereszkedése még nem volna elég ahhoz, hogy megálljt parancsoljon a vezetők távozásának - a kilencven napon át tartó öngyilkossági gondolatokat ébresztő depressziónak - mindenképpen annak kellene lennie. Talán fogalma sincs arról, mekkora károkat okoz ezzel az ártatlan emberekben, a jó szándékú, ám fölöttébb naiv keresőkben! Jelen időkben karmikus gondolatmintákat, lenyomatokat kell eltávolítanunk, nem pedig egy másikat magunkba fogadnunk! 
   
  Nyomatékosan arra kérem, hogy mielőbb vegye tekintetbe a tömeges pusztítást, melyet rendkívül veszélyes írásaival véghez visz, s hogy szüntesse be a folyamatot. Nem gyűlölködő levelet szándékoztam küldeni Önnek. Magam is e tárgyak tanítója vagyok, s jó ha tudja, hogy a Világűr Testvérisége emberi közvetítőin keresztül figyelmezteti az embereket veszedelmes vállalkozásáról Salt Lake City-ben és a kaliforniai San Pedróban. Az ön munkássága nem más, mint a sötétség erőinek végső félrevezető művelete. 

  Egy volt olvasó. 

   
   
  Megjegyzés a levélhez... 

  Hogyan válaszolhatnék egy efféle levélre? Ha az írója megadta volna címét, elküldhettük volna neki azt a több ezer levelet, melyben csodálatos változásokról, gyógyulásokról számoltok be. Egy rákövetkező támadás később azonosította ezt a bizonyos egyént és odaadó követőit. A sötét "felhő" az ezoterikus szakirodalomban általánosan használt megfelelője a fátyolnak. A vezetők távozása megszokott kihívás minden rezgésszint eltolódás előtt, amiről számos vallás beszámol, s ami Jézussal is megtörtént a kereszten. Éppen ezért kimondhatatlanul ostobának tartom ezt a mondvacsinált vádaskodó kísérletet, mely a fény követét sötétté és ördögivé próbálta aljasítani. A legtöbb new age publikáció Amerika és Kanada szerte egyetértett velem ebben. Kryon azt mondja, a gondolatminta megsemmisíti a karmát, nem pedig hozzáad valamit... abban tehát igaza van a levélírónak, hogy most a karmikus kötöttségektől kell megszabadulnunk. Pontosan erről szól Kryon üzenete, s ő arra bátorít bennünket, fedezzük fel magunkban a fényt. 
   
  Elétek tárom azokat a szabályokat, melyeket a Szellem személy szerint rám, mint a Kryon közvetítőjére mért ki. Minden egyes összejövetelen elismétlem ezeket az előírásokat, s ezúttal is rátok bízom, mérlegeljétek, vajon tényleg a sötét erőknek az igazság ellen indított hadjáratát tükrözik-e. 

  - Ne építs templomot. 
   
  - Ne gyűjts magad köré követőket. 
   
  - Ne evangelizáld Kryon tanításait. 
   
  - Ne hozz létre vallási szervezetet. 
   
  - Ne közvetíts információkat a tömegmédián keresztül. 
   
  - Engedd, hogy a Szellem szeretete vezéreljen utadon. 

  Kryon

  A FÉNY TERMÉSZETÉRŐL 
   
  NYOLCADIK FEJEZET 

   
  Drága barátaim, a "fény" szót rendkívül sokféle értelemben használjátok, mégis, oly szoros kapcsolatban áll mindegyikük a tökéletes, örök érvényű igazsággal. Vegyük hát szemügyre a fény tárgykörét a külsőtől befelé haladva: 
   
  A hatalmas központi napból érkeztem hozzátok, a teremtő szeretet forrásából, mely a fényt testesíti meg. A világegyetem minden létezőjét a fény alkotja, mely ebből a szeretetforrásból tör elő. Ez az a hamisítatlan, bensőtökben rejtező mag, mely az "otthon" érzetét ébreszti bennetek. Örömetek forrása, és félelemtől megszabadult megnyugvásotok menedéke a megpróbáltatások idején. Ama részetek nyilatkozik meg általa, mely soha el nem szakad a hatalmas központi nap szeretetforrásától, a teremtés egészének nagy tervétől. 
   
  Saját napotok szórja rátok a fény sugarait. Spirituális szempontból nem tulajdonítotok túlságosan nagy jelentőséget neki, egészen addig, míg nem emlékeztetlek benneteket arra, hogy saját napotok a bolygót körülfogó mágneses háló hajtóművét képviseli, s arra, hogy jöttöm célja a mágneses háló rendszerén módosítani feleletképpen spirituális természetetek kibontakozására. 
   
  A fény minden élet forrása, és minden teremtésé a világmindenségben. Fizikai és spirituális minőség egyszerre, minthogy a szeretet legalapvetőbb sajátosságai nyilvánulnak meg általa. Nem a véletlen műve, hogy a fény engedi látnotok a benneteket körülvevő világot, mert a fény alapelveit tekintve fizikai minőség, jellegzetes tulajdonságait illetően pedig maga a Szellem. 
   
  A fény a bennetek gyúló szellemi ragyogást jelenti, és azt, hogy elismeritek önnön spirituális természeteteket, mely az emberi test álruháját öltötte magára, s amelyet erős és eltéphetetlen kötelék fűz össze a hatalmas központi forrással. A hasonlatok nyelvén szólva fény megszabadulás a sötétségtől, ami pedig maga a félelem. A felvilágosult szellemiséggel bíró ember ennélfogva a fény harcosa, és a planetáris vibráció felerősítését célzó tudatosságot képviseli. 
   
  A fény biológiai szervezetetekben is jelen van a legparányibb szinteken, s lényegében a fény maga megújulásotok előmozdítója. Ha sejtjeitek rendszerének legapróbb, legsötétebb területein tennétek utazást, látnátok ragyogását az eddig még fel nem fedezett részeiből kiáradni! A fény ezért nem pusztán életetek megteremtéséért, de annak fenntartásáért is felelős egyben. 
   
  Végül a fény teljes kört ír, minthogy azt a bennetek lakozó szikrát képviseli, mely része az egésznek. A teremtés egésze a leghatalmasabbtól a legparányibb létezőkig a fényből jött létre. Ama részetek, melyet mint központi teremtő forrásból eredő lények hordoztok magatokban, nem más, mint a fény, mely oly erőteljes, hogy sugarai egy egész galaxisnyi napot túlragyognak, s mégis oly gyengéd és finom, hogy egyetlen sejt is képes azt felhasználni megújulásához. 
   
  Ti magatok is egy-egy részecskéjét alkotjátok a fény láncolatának, mely voltaképpen maga a világegyetem, s a szeretetforrás megnyilvánulása. Ennélfogva tehát valóban Isten részei vagytok! 
   
  S még csodálkoztok, miért viseltetünk oly határtalan szeretettel irántatok! 

  Kryon 

  * * * 

  Kedves Jan és Lee! 

  Ebben a megtestesülésemben rendkívül elesett fizikai testet teremtettem magamnak. Húszas éveim elején a bőrtuberkulózis jelei kezdtek mutatkozni rajtam, s immár húsz éve szenvedek testi fájdalmaimtól. Végül pedig két éve betegségem oly mértékben elhatalmasodott, hogy a veséim leálltak. Kórházba kerültem, és művesét kaptam. Kórházi tartózkodásom alatt túl sok antibiotikumot adtak be, minek következtében egy napon teljes süketségre ébredtem. Hallásom elvesztése csaknem elviselhetetlenül nagy kihívást jelentett számomra. Nem is tudom szavakba önteni azt az elkeseredettséget és reményvesztettséget, melyet akkor átéltem. Miért kell ennyit szenvednem? Miért vagyunk olyan elveszettek, ha egyszer Isten energiája a szeretetből táplálkozik? 
   
  Azután elolvastam a Kryon-sorozat második kötetét. Hirtelen fény gyúlt elmémben, s most már megértettem, miért volt szükséges mindez. Zokogtam. Oly szabadnak éreztem magamat! Minden a helyére került. Most már képes voltam elfogadni a történteket, s igazán hasznossá tenni magamat. Órákig mesélhetnék arról, mennyire másként látok mindent. Ugyancsak nehéz megállnom, hogy ne járkáljak folyvást idétlen mosollyal az arcomon. Most már képes vagyok magam előtt látni, magamba fogadni az egész képet, s csodájától elbűvölten tekintek életemre és az egész világra. 

  Szeretettel: 

  Janice Justice, DC 
  Tigard, Oregon

  A KARMA 
   
  ÉLŐ KÖZVETÍTÉS SANDPOINT 
   
  KILENCEDIK FEJEZET 

   
  A következő élő közvetítés átiratán kisebb módosításokat hajtottunk végre: további szavakkal és gondolatokkal egészítettük ki a szöveget, hogy az írott változatot világosabbá és érthetőbbé tegyük. 

  A szerzőtől... 

  Annyi mindent lehetne mondani a karmáról! Kryon a "leckék hajtóművének" nevezi, s azt állítja, a Földön valójában a karma vezérli minden cselekedetünket! Gyakran felteszik nekem a következő kérdést, amiről az élő közvetítés során nem esett szó: "Teremthetünk-e új karmát, mialatt a bolygón tartózkodunk?" vagy "Teremthetünk-e új karmát akár a semleges gondolatminta befogadása után is?" Mindkét kérdésre igennel kell felelnem. Súlyos karmát hozunk létre, ha önként és saját elhatározásunkból elhagyjuk a megállapodásunk által kijelölt ösvényt. Normálisnak nevezhető karma pedig akkor keletkezik, ha betöltjük rendeltetésünket! Ha az embernek megállapodása értelmében csodálatos gyógyítóvá kell válnia, akkor szükségszerűen a nagyszerű gyógyító karmikus sajátosságait alakítja ki magában. E karmikus adottságok sejtszinten rejtőznek bennünk, és sejtszinten ismerjük fel őket, s következő megtestesülésünkben ugyancsak sejtszinten hozzuk magunkkal vissza. 
   
  Noha a karmát általában mint magukat a leckéket tartjuk számon, múltbeli élmények, tapasztalatok lenyomatait ugyanúgy megtestesítheti (miként Kryon a következő oldalakon azt kifejti). Következésképpen továbbra is folytatjuk új karmikus sajátosságaink feljegyzését még egy teljesen tiszta lapra is. A semleges gondolatminta gyakorlatilag a többrétű, megtestesülésre vonatkozó karmát semmisíti meg, s az ilyen jellegű karmát meglehetősen nehéz volna a gondolatminta beavatkozása után újrateremteni. 
   
  Szükségesnek érzem egy másik, a karma tárgykörével kapcsolatos kérdés felidézését is: "Ha magamba fogadom a gondolatmintát, szerte fogja-e foszlatni jó karmámat is?" Ha teljes egészében megértitek a karma működését, kétségtelenül felismeritek, hogy ez a kérdés valójában megválaszolhatatlan. Olyan dolog, mint jó vagy rossz karma (ahogyan azt Kryon látja) egyszerűen nem létezik. A semleges gondolatminta a megtanulandó leckéket sorjázó táblát törli tisztára, de semmiféle már elsajátított tudástól vagy a múltból magunkkal hozott hasznos dologtól nem foszt meg. A józan észtől vezérelve rá kellene ébrednünk arra, hogy a Szellem ebben az új korszakban csupán szerető segítséget ajánl fel nekünk. Még mindig akadnak olyanok, akik elemezni próbálják a történéseket, mintha csak a Szellem valamiféle kötött és gépies szabályok állománya volna, nem pedig szeretetteljes, tudatos energia. Rá kellene végre ébrednünk arra, hogy a körülöttünk zajló történések minden mozzanata a szeretetben gyökerezik... még a látszólag negatív események is. 

   
  A karma 

  Érezzétek át a Szellem szeretetét! Ti vagytok azok, akik a nehéz feladatot magukra vállaltátok, ti vagytok a feladat tulajdonképpeni teljesítői. A teremtő erőt, a hatalmas központi napot képviseljük előttetek. Tanácsaink, valamint a szeretet és az energia ugyanazon forrásból erednek, s maga a Szellem nyilatkozik meg általunk. Arra kérünk benneteket, próbáljátok meg mindezt az est folyamán átérezni. Még az olvasók is, akik a "mostban" tartják a kezükben ezt a könyvet, ugyanúgy részesei lehetnek ennek az érzésnek. Mert irántad érzett szeretetünk, kedves Olvasó, éppoly határtalan, mint amelyben a jelenlévőket részesítjük. 
   
  Csak rajtatok múlik, elfogadjátok-e a közvetítés ideje alatt felétek nyújtott adományokat. Tudnotok kell, drága barátaim, nehéz munka vár rátok. Léteznek olyan erők - emberiek mind - melyek szeretnének megálljt parancsolni az új energia áradásának. Ti azonban tökéletes és teljes hatalommal rendelkeztek az energia tiszta és makulátlan állapotban való megtartásához, mivel ez planetáris szempontból kimondhatatlanul fontos. Ám mindent megtudtok majd a maga idejében. 
   
  Az információk átadásával még várnunk kell egy pillanatig, míg a terem energiája meg nem állapodik a kívánt energiaszinten. Közben ismét elmondom, a tökéletes szeretet nevében jöttünk el hozzátok. Tudjátok, jól ismerünk benneteket! Tudjuk milyen dolgokon mentek keresztül, tisztában vagyunk legmélyebb vágyaitokkal. Tudunk megállapodásotokról. S azért vagyunk itt ma este, hogy mindezek kibontakozását elősegítsük. 
   
  A mai alkalommal az egész emberiség számára jól ismert és mindennapos, ám gyakorta félreértelmezett dologról fogunk szót ejteni. Ezúttal sokkal részletesebben és körülhatároltabban szólunk majd a karmáról, mint tettük azt valaha is. Nos, néhányan úgy vélik, a karma természetétől függően lehet pozitív és negatív. Vagyis, azt gondolják, ha egy ember nehéz időket él át a bolygón, minden bizonnyal negatív karma terheit hordozza. Ha pedig valami csodálatos dolog történik vele, nyilvánvalóan a pozitív karma hatásai éreztetik magukat. S ez egészen odáig fajul, hogy néhányan azt állítják, a karma voltaképpen jutalom vagy büntetés az ember múltbeli megtestesülése során lejátszódott valamely történésért vagy cselekedetéért. Ám egyáltalán nem erről van szó, s a következőkben szeretnénk világossá tenni előttetek, hogy a Szellem miképpen tekint a karmára és az embernek a karma rendszerében elfoglalt helyére, amit néhány megtestesülést példázó történettel kívánunk majd érthetőbbé tenni előttetek. 
   
  A karma valójában a Föld planetáris beteljesedésének hajtóművét képviseli. Ez azt jelenti, hogy amint karmikus leckéiteken keresztülhaladtok, a szellemi világosság fénye gyűlik fel bennetek, minek következtében a bolygó is átalakuláson megy keresztül. Minden egyes lecke elsajátításával felvilágosult szellemi tudás birtokába kerültök. Az emberiség tudatszintjének emelkedésére a Földnek is reagálnia kell! Ily módon járultok hozzá bolygótok vibrációjának megemeléséhez. Tehát amint keresztülhaladtok karmikus feladataitokon, magát a Földet is átformáljátok. Az egyéni karma a legjelentősebb dolog, amivel csak rendelkeztek, s az egyéni karma teszi a legnagyobb szolgálatot az egész emberiségnek. 
   
  Nos, talán különösnek tűnhet, hogy az ember tudatváltozására a fizikai értelemben vett bolygó reagálni kényszerül, ám pontosan így áll a helyzet. Mint már ismeretes előttetek, Kryon éppen ezért érkezett a Földre az idő e pillanatában, hogy a mágneses háló erővonalait helyreigazítsa. Mindez nem alakulhatott volna így, ha nem tettétek volna azt, amit tettetek személyes életetek során, s ha nem formálódott volna át, mint csoport, az egész emberiség. A bolygó fizikai változásokkal reagál spirituális növekedésetekre. Ez tehát a karma működésének elsődleges célja, s ezért mondhatjuk, hogy jövőtök eseményei a legkevésbé sem rögzítettek, s átformálódni kényszerülnek, ha ti magatok is változáson mentek keresztül. 
   
  Hadd világítsam meg mindjárt egy példa segítségével. Képzeld magad elé, hogy a következő megtestesülésedet megelőző tanácskozáson veszel részt. Mint Isten része és a világegyetem létezője, kiválasztattál és önként vállalkoztál arra, hogy a Föld tervének részese légy. Tehát saját elhatározásodból megjelensz a tanácskozáson s barátaid segítségével megtervezed következő leckéidet. A leckéket az alapján jelölöd ki, amit véleményed szerint a múltbeli tapasztalataid révén megszerzett képességek a következő inkarnációban elsajátíthatóvá tesznek. A tervezés minden esetben olyan szinten zajlik, ahol az egyik feladat a másikhoz vezet. Következésképpen a múltban egyszer már elsajátított lecke soha többé nem kerül megismétlésre. 
   
  A tanácskozás igencsak sokrétűnek és összetettnek mondható, hiszen nem csupán a földi közegen kívül tartózkodó társaitok vesznek részt benne, hanem az adott pillanatban a Földön időző szeretteitek felsőbbrendű énjei is. Ez azt jelenti, hogy jelen pillanatban, mialatt ti jelen megtestesüléseteket élitek a Földön, is zajlanak efféle tanácskozások, mivel a tervezés folyamata gyakorlatilag soha, egy pillanatra sem marad abba. Mindez talán némiképp bonyolultnak tűnhet, ám egyúttal magyarázattal szolgálhat arra is, hogy miként tudtok a bizonyos lehetőségeket a világegyetemmel együttműködve a magatok számára megteremteni. Tudatosságotok megváltozásával az előttetek feltáruló lehetőségek kapui is máshová kerülnek. Ugyanakkor, ha rezgésszintetek megemelkedik, "megállapodásotok" is azon nyomban átformálódik. Mindebből következik, hogy az emberiség és a bolygó jövője kölcsönhatást gyakorolnak egymásra. Amikor arra szólítunk benneteket, "ébredjetek saját megállapodásotok" tudatára, voltaképpen azt értjük alatta, hogy helyezkedjetek a "jelenbe". 
   
  Tehát képzeld el magad, amint Földre születésed előtt részt veszel a tanácskozáson. Elrendezted az elsajátítani kívánt tanulnivalókat eléd táró leckéket, s készen állsz a megtestesülésre. Amikor az időzítés a lehető legtökéletesebb, megkezded utazásodat a Föld felé. Elsőként a teremtés barlangjába látogatsz el. A teremtés barlangja valóságosan létező hely a bolygón, s benne egy energiából való ékkövet találsz, melyen asztrális neved szerepel, s amely felsőbbrendű énedet hivatott magában tartani, majd onnan továbbmozdulva energiáid az emberi test alakját öltik magukra a biológiai születés során. A teremtés barlangja rejti magában a bolygón valaha testet öltött valamennyi entitás életrajzait, s az általuk elsajátított leckékről számot adó feljegyzéseket. Így tehát azt mondhatjuk, e helyen zajlik a teljesített feladatok kiértékelése, s a teremtés barlangjának a számvetés kivitelezése a tulajdonképpeni rendeltetése. 
   
  Földi megtestesüléseitek során megadatik számotokra a lehetőség - jóllehet ennek nem vagytok tudatában - feladataitok teljesítésére. Sem pozitív, sem pedig negatív leckék nincsenek. Habár néhányuk ugyancsak kellemetlennek tűnik a számotokra, a küldetés egészét tekintve semmiképpen sem azok, mert az Isteni elme egészen másként szemléli a dolgokat, mint az emberi gondolkodás. Amikor a földi közegen kívül tartózkodtok, magatok is rendelkeztek azzal a bölcsességgel, mely képes tökéletes megértéssel tekinteni a saját magatok által tervezett leckék jelentőségére... különösképpen pedig a látszólag nagy kihívást jelentő feladatokra. 
   
  Nem más, mint az elvégzett munka feletti óriási öröm nyilatkozik meg ekkor! Ám a Földön saját érdeketekben magatokra kell maradnotok, s a feladatot egyedül kell véghezvinnetek. Valójában ez az elhagyatottság jelenti a fátylat, mely elfed előletek mindent, ami ez irányú tapasztalásaitokra vonatkozik. Nem létezik eleve elrendeltség. Minden ember maga dönt afelől, mit kezd saját leckéivel, s lényegében elhatározása az, ami változást idéz elő az egyensúlyban. Ha a természetszerű tudati világosság és saját önvalótok ismerete nélkül képesek vagyok felismerni és kihasználni a lehetőségeket, melyek a tökéletes igazság felé vezetnek benneteket, a bolygó rezgésszintje megemelkedik. A halál kapuján áthaladva visszatértek a teremtés barlangjába, s magatokhoz veszitek lényetek eszenciáját, valamint neveteket. A teljesített feladatok feljegyzésre kerülnek, majd továbbhaladtok a dicsőség csarnokába, egy, a Földön kívül eső helyre, ahol küldetésetek leteltével üdvözlitek mindazokat, akik inkarnációtok megtervezésében segédkeztek. A dicsőség csarnokában magamfajta entitásokkal is találkozhattok. Emlékezzetek... ismerem a neveteket. A hozzám hasonlóan szolgálatot teljesítő entitások a dicsőség csarnokát sohasem hagyják el. Még e pillanatokban is, miközben hozzátok beszélek, egyúttal ott is jelen vagyok. 
   
  A ciklus végén, ha úgy kívánjátok, újra visszatérhettek a következő megtestesülést tervező tanácskozásra. Minthogy egyre több és több emberi lény ölt testet a Földön, magától értetődő, hogy vannak közöttük olyanok, akik azelőtt még egyáltalán nem jártak itt. Ez azt jelenti, hogy mindig érkeznek új entitások a bolygóra. A jelenlévők között azonban egyetlen "kezdőt" sem találunk, mert mindig azok az emberek fordulnak a legnagyobb érdeklődéssel a spirituális dolgok felé, s tekintenek a legnagyobb várakozással a szellemi világosság befogadása elé, akik már több életet tudhatnak maguk mögött, s többrétegű, már teljesített karmával rendelkeznek. Ők azok, akik elsőként reagálnak az új energia beáramlására. Miként már említettük azelőtt, a földi megtestesülések rendre úgy peregnek le, akár egy színdarab. Amikor vége az előadásnak, nem számít, milyen jelenetek játszódtak le a darabban, még a halásos sebet kapott szereplő is felkel halottaiból. A hősnők kezet ráznak a gonosztevőkkel, megölelik egymást, majd közös mulatságot rendeznek. Látjátok, a Szellem távlataiból szemlélve a dolgok némiképp másként festhetnek, mint ahogyan ti azt elképzeltétek. 
   
  A csoportkarma kérdése viszont egy meglehetősen bonyolult rendszert takar, mivel nem minden ember inkarnálódik meghatározott csoportokba. A csoportkarma különösen hatékony módon segíti elő az egyéni karma kibontakozását. Ha az ember életről életre egy bizonyos csoport tagjaként születik a Földre, a csoport többi tagjával egymásra kölcsönhatást gyakorló leckéket tervezhetnek meg, majd játszhatnak végig, mivel életeik során mindig ugyanazokkal az egyénekkel kerülnek kapcsolatba újra meg újra. Ennélfogva a csoportos karma inkább előmozdítja a személyes leckék elsajátítását, mint az egyéniek. Amint az összejövetel végén felálltok, és kisétáltok erről a helyről, múltbeli anyáitok, apáitok, gyermekeitek és testvéreitek haladnak el mellettetek, akikkel valaha egyazon családba tartoztatok... s most mégsem ismeritek fel őket! Ismeretlen arcokat láttok, akiket egyszer majd saját gyermekeitekként nevelhettek fel. 
   
  A következőkben néhány egyéni élettörténetet kívánok elétek tárni, hogy megismerhessétek a karma belső működését, s hogy általa közelebb jussatok saját önvalótok megismeréséhez valamint bizonyos érzéseitek mélyebb megértéséhez. 

   
  Eliza, a meddő asszony 

  Eliza már kisgyermekkorában ösztönösen tudta, hogy anyának született. Amíg más saját korabeli kislányok rendszerint csupán egyetlen babával játszottak, Eliza már akkor is legalább hattal foglalatoskodott. Eliza egyszerűen mindent tudott a gyermekekről. Tudta, mi okoz örömet nekik, hogyan kell felnevelni őket. Mély bölcsességgel rendelkezett a gyermeknevelés terén, mivel nemegyszer magára vállalta már az anyaszerepet azelőtt. Életről életre gyermekeket nevelt, néha tíz-tizenegy gyermek is felcseperedett szárnyai alatt. Eliza kétségtelenül anyának született. 
   
  Később, amikor Eliza nővé érett, úgy érezte, megtalálta a magához illő partnert, mert a kiválasztott férfi szintén nagy családra vágyott. Közös jövőjüket tervezgették, s felkészülvén a bőséges gyermekáldásra, hatalmas házat vásároltak. Amint azonban életének teljes távlata kibontakozott, Eliza legnagyobb megdöbbenésére kiderült, hogy méhe terméketlen. Úgy tűnt, minden tudása a semmiért adatott meg. Zaklatott volt és vigasztalan. Dühös volt Istenre, úgy érezte, az élet rútul becsapta őt: ily kivételes tudással érkezett a Földre, csak hogy az élet megtagadja tőle a gyermeknevelés örömét! Házassága?... még egy évig sem tartott. Mert tudjátok, férje saját gyermekeket szeretett volna, ahogyan Eliza is. Azt akarta, ha ránéz gyermekei kezére, ujjaira, tudja, hogy azok épp olyanok, akár az övéi, s hogy gyermekei az ő véréből származnak. Eliza egyedül maradt. 
   
  Sikerült túltennie magát Isten iránt érzett haragján, mert valójában spirituálisan tudatos ember volt, s ő is tisztában volt ezzel. Egy kapu tárult fel előtte, mely révén lehetősége nyílt bensőjében dúló érzelmeit mélyebben megértenie. Semmi értelmét nem látta volna annak, hogy Isten ilyen csúnyán becsapja őt, inkább megpróbált választ lelni a történésekre. Félretette hát haragját és a Szellem keresésére indult, és mások segítsége révén, akik bizonyos dolgokkal megismertették, Eliza végre felismerte valódi énjét. 
   
  A legnagyobb változásokat azonnali felelősségvállalása idézte elő. Tanulása során megértette, hogy életének minden történését saját maga tervezte meg. Arra ugyan még nem jött rá, miért kellett így lennie, s az éjszaka közepén még mindig könnyeket hullatott elveszített gyermekeiért, akik most már soha sem lehettek az övéi, de azért felelősséget vállalt az egész eseményért. Nem sokkal ezután Elizának látomása volt, s nyomban tudatára ébredt valódi küldetésének. A látomás Eliza szavait és bölcsességét közvetítő könyveket tárt szeme elé, s anyákat, akik írásait olvassák világszerte. Eliza küldetése a gyermeknevelésről szóló tudás átadása volt, aminek készséggel eleget is tett. Haláláig összesen hét könyvet publikált, melyek mindegyike világsiker lett. Anyák tízezrei profitáltak Eliza munkásságából, bölcsességéből és tapasztalataiból. A halál kapuját átlépve, s a túlsó partról visszatekintve már teljes egészében megértette küldetésének lényegét. Igen, Eliza a múlt életek tapasztalataiból eredő tudással született, ám e tudás meglétét először alaposan félreértelmezte. Nem lehettek gyermekei, mivel a gyermeknevelés akadályozta volna valódi küldetésének teljesítésében. Felelősségvállalása valódi önmagáért, valamint életének problémáiért arra ösztönözte, hogy kiderítse, mégis mihez kezdhetne hatalmas tudásával. 

   
  John, a gazdag ember 

  Most pedig térjünk rá John, a gazdag ember történetére. John a pénzteremtés képességével született a Földre. Bármihez nyúlt, gazdagság forrása lett. Kivételes jómódját látva sokan azt gondolták: "Bizonyára jó ember volt előző életében, ha ilyen pozitív karmával rendelkezik." Ezek az emberek azonban egyáltalán nem értették, miben állt volna tanulnivalója. Már kisfiúként is pénzt szerzett más gyerekektől ilyen-olyan célokkal... ennek valamiféle szolgálatot tett, annak valamit elintézett. Mire kikerült az iskolából, John már jó úton haladt a meggazdagodás felé, míg a többiek még épp hogy nekikezdtek a pénzkeresésnek. Nem sok idő kellett hozzá és óriási vagyont halmozott fel. Oly hatalmas volt gazdagsága, hogy egész élete is kevésnek bizonyult temérdek pénzének elköltéséhez. Ám hiába az óriási gazdagság, John továbbra is minden idejét vagyona gyarapításának szentelte, s rövidesen megkeseredett és boldogtalan emberré lett. Azután a harag tüze lángolt fel benne, mert érezte, valami hiányzik életéből; nem látta tisztán élete célját, saját küldetését. A pénzteremtés egyszerűen túl könnyen ment, s John egyre inkább ingerlékeny, siránkozó természetet öltött magára. Haragos és lobbanékony vérmérséklete miatt az emberek már-már szóba sem akartak állni vele. Csupán azok keresték társaságát, akiket jól megfizetett, hogy vele tartsanak... ami számukra saját karmájuk beteljesítését jelentette. Haláláig sem változott semmi, s John boldogtalan emberként lépett át a túlvilágra. Csak miután már a túlsó partról szemlélte elmúlt életének eseményeit, volt képes felismerni tanulnivalójának lényegét. Az egyik legnehezebb lecke elsajátítását tűzte ki célul maga elé, amelyen végül képtelen volt végighaladni. 
   
  Bizonyára tudjátok, létezik egy ősi írás, mely éppen erről a leckéről beszél, s szeretnénk világossá tenni előttetek, hogy utalásai mit jelentenek valójában és mit nem. "A gazdag embernek csaknem lehetetlen megpillantania a mennyek kapuját" - mondja a szentírás. A Szellem pedig azt érti ez alatt: "kivételesen nehéz a gazdag embernek elérni a megvilágosodást", se többet, se kevesebbet. John feladata pontosan ebben rejlett. Lehetséges lett volna-e számára, hogy efféle sajátossággal érkezzen a Földre, s ezzel együtt szellemi magasságokat érjen el? A megvilágosodás lehetőségének kapuja ugyancsak hamar feltárult előtte, őt azonban teljesen lefoglalta a pénzcsinálás, kizárólag ez irányú tennivalóira összpontosított, se jobbra, se balra nem tekintett, hogy is vehette volna hát észre! 
   
  Nos, az írás mondanivalóját értelmezve néhányan egész forgatókönyvet kerekítettek a gazdagság kérdése köré, mely vajmi kevés átgondoltságról árulkodik. Szerintük a Szellem ezzel a mondattal azt akarta kifejezni, hogy "az ember nem lehet anyagi gazdagság és felvilágosult szellemiség birtokosa egyszerre!" A szegényes logika azonban nem éri be ennyivel, s így folytatja: "ha gazdag vagy, nem bírhatsz felvilágosult szellemiséggel." Sőt, mi több, a gondolatmenet végső állomása azt mondja ki: "ha meg akarod találni Istent, el kell ajándékoznod minden gazdagságodat" (rendszerint valamely erre szakosodott szervezetnek, amely készséggel segít megszabadulnod ettől a spirituális tehertől). "A megvilágosodást csakis ekkor érheted el." Ezek az emberek (mi jöhet még!) a szegénységet egyenlővé tették a felvilágosult szellemiséggel. Higgyétek el, egyáltalán nem erről van szó. Próbáljátok a kérdést a józan ész szempontjából megközelíteni! Nem a pénztől, hanem az anyagi ragaszkodástól kell megválni. Már megemlítettem, mi azt szeretnénk, ha a világegyetem gazdagságában mindannyian részesülnétek. Egyes élő közvetítések során képzeletbeli utazásokra vittünk benneteket belső spirituális palotátokba, ahol az egyik ajtó mögött csodálatos kincsekkel zsúfolt termet találtatok. Miért tárnánk efféle dolgokat a szemetek elé, és miért bátorítanánk benneteket saját valóságotok megteremtésére, ha utána azt közölnénk veletek, hogy nem rendelkezhettek felvilágosult szellemiséggel és anyagi gazdagsággal egyszerre? Nagyon is lehetséges elérni a tökéletes megvilágosodást, ugyanakkor mérhetetlen gazdagság birtokosa lenni. A nehézség egyszerűen abban rejlik, hogy annak az embernek, aki olyan karmikus adottságokkal születik, melyek lehetővé teszik számára, hogy könnyűszerrel meggazdagodjon, sokszor rendkívül súlyos karmával kell számolnia. A kérdés az, vajon megnyílik-e a spirituális oldal felé, vagy sem, hogy elérje a megvilágosodást. Más szóval, a figyelemelvonódás csaknem leküzdhetetlen. Mindenkinek joga van a gazdagsághoz és a jóléthez, minden egyes embernek. A szentírás csupán a nehézségre mutat rá, s figyelmeztet, hogy legyetek tudatában ennek. A szellemi világosság és a földi gazdagság egyidejű birtoklása rendkívül nagy egyensúlyt kíván, és elengedhetetlen hozzá az egó valódi megnemesítése. Való igaz, ezek az adottságok nem egyesülnek túl gyakran egy személyben. Amikor azonban ilyen emberrel találkozunk, biztosak lehetünk benne, nagyon öreg lélekkel állunk szemben. Valóban boldogok, akik gazdagok, mert adni, könyörülni tudnak és ismerik az Istent! 

   
  Philippe, a halász 

  Philippe már kisgyermekkora óta mást sem akart, mint a tengerpartra járni, halászni és elvegyülni a többi halászember között, mert tudjátok, sok-sok halászattal eltöltött élet karmikus emlékeit hordozta magában. Korán elsajátította valamennyi félefajta halászcsomó kötését, és a halászmesterség egyéb területén is kiválónak mutatkozott. Ösztönösen tudott mindent a halászidényről, ösztönösen tudta, mikor kell kimennie a tengerre, hogy az nagy zsákmánnyal ajándékozza meg. Ám Philippe édesapja tehetős jogász volt. Semmiképpen sem szerette volna, ha fiából egyszerű halász válik, mert születése előtt, a túloldalon, fiával megállapodást kötött - bár jelen életükben erről egyiküknek sem volt tudomása - s e megegyezés értelmében apjának e karmát kellett beteljesítenie. Philippe apját módfelett bosszantotta, hogy gyermeke csakis halász akar lenni, tudniillik neki sokkal nagyobb tervei voltak vele. 
   
  Philippe-t elmozdította a tengerpartról, messze a szárazföld belsejébe vitte, s különböző iskolákba íratta, ahol fia jogi képzésben részesülhetett. Így történt, hogy Philippe-ből végül kiváló jogász lett. Az az igazság, hogy amint gyarapodott tudása, növekedett szakértelme, maga is egyre inkább megkedvelte a jogi pályát. A halászok életéről azonban eztán sem feledkezett meg, ám a halászatot hivatás helyett inkább kedvteléssé tette. Ha ideje engedte, kihajózott a tengerre saját pénzéből vásárolt halászcsónakján, s egy vagy két napig a halászemberek életét élte. 
   
  Később az ország legfelsőbb bíróságának tagjai közé választották, s Philippe most sem okozott csalódást, ezúttal is bizonyságot tett kiemelkedő képességeiről. Mert tudjátok, sikerült személyiségének egységét megőriznie. Rengeteg időt töltött a halászemberekkel, közeli barátságba került a természettel, s annak teremtményeivel és magával a Földdel. A halászok között magába szívott és a természettől ellesett bölcsességét munkájában is kamatoztatni tudta, s nem telt bele sok idő, országának legfelsőbb vezetői székébe emelkedett. Az ország népe pedig szeretettel fordult felé, hiszen Philippe valamiképpen az egyszerű halászemberre emlékeztette őket, s ők örömmel fogadtak egy magukhoz hasonló személyiséget. 
   
  Láthatjátok, ha apja nem lett volna, a múltbeli életekből származó karmikus emlékek, múltbeli tapasztalatok könnyen a tengerparthoz és a halászélethez láncolhatták volna. Apjának küldetése azonban éppen az volt, hogy Philippe-t közvetett módon bölcs vezetővé emelje, s végére is járt feladatának. Philippe-nek pedig küldetése szerint az egyszerű halászember tulajdonságait kellett hasznosítania az ország vezetésében. Philippe és apja az asztrális síkon megalkotott közös tervezettel rendelkeztek, melyet mi karmának nevezünk, s mindketten sikerrel végighaladtak rajta. 

   
  Elisabeth, a királyi teremtés 

  Elisabeth már szinte csecsemőkorától magasan hordta az orrát, ami meglehetősen szokatlan, mivel a csecsemők, lévén, hogy igencsak gyenge izomzattal rendelkeznek, még nemigen képesek megtartani a fejüket. Elisabeth-nek azonban nem akadt gondja ezzel. Királyi teremtés volt, s ő ösztönösen tudatában volt ennek. Az egyetlen gondot csupán az jelentette, hogy Elisabeth szülei nem királyi vérből származtak. 
   
  Elisabeth szegény családba született, ami az évek múlásával egyre jobban bosszantotta őt, mivel tudta, hogy különleges képességekkel rendelkezik. Érzéseiben hercegnő volt, úton a királynővé válás felé, ám életének egyetlen körülménye sem látszott igazolni ezt. Viselkedése ingerelte a többi gyereket, felnövekedvén pedig a többi felnőttet, mert a dolgokat mindig meghatározott módon kívánta maga körül rendezni. A szegény családba született királyi vér nyomasztó légköre lengte körül. Ám Elizához hasonlóan Elisabeth életében is kibontakozott a nagy lehetőség. Egy napon barátnője félrevonta, s felvilágosította a Szellem működéséről. Végigtekintve életén, Elisabeth így szólt: "Felvállalom a felelősséget saját érzéseimért... hercegnőnek születtem, királyi család nélkül." "De vajon mi az én küldetésem?" - tette fel magának a kérdést. Azután ráébredt: "Ó, de hiszen lehet, hogy nem is szükséges nekem a királyi család ahhoz, hogy fejedelmi teremtés lehessek!" 
   
  Így hát Elisabeth elhatározta, hogy megteremti a maga számára saját fejedelmi helyzetét. És úgy is lett, bármivel is próbálkozott, sikerrel járt! A lehetőségek kapui maguktól feltárultak előtte, amint lassan társadalmi csoportjának vezetőjévé emelkedett. Negyvenhárom éves korára a legtöbb ember tiszteletét és csodálatát elnyerte. Képességei és személyisége révén sikerült saját valóságát megteremtenie. A múlt életből hozott karmikus lenyomat ismét a segítségére volt, ám végül nem olyan módon, ahogyan ő azt először remélte. A személyiség alkímiai átalakulása világosan nyomon követhető ebben az élettörténetben, mert Elisabeth egy látszólag elszomorító helyzetbe született, ám megértése valamint szellemének felvilágosultsága révén a lehangoló szituációt végül sikerült gyümölcsözőre fordítania. 

  E négy élettörténet hallatán talán felmerült bennetek a kérdés: "Hogyan tehetek különbséget a múlt életekből származó emlékek, tapasztalatok és a valódi megállapodás vagy küldetés között? Mert első ránézésre ugyanolyannak látszanak." Eliza, a meddő asszony, azt gondolta, az anyaság az ő útja. Philippe a halász, úgy hitte a halászat az élete, Elisabeth úgy vélekedett, királynővé kell lennie! John pedig teljesen biztos volt benne, gazdagságra született. 
   
  A karmát megtervező tanácskozások, melyek jelen pillanatban is folynak érdeketekben, a lehetőségek kapuinak alapjaira építenek. Vagyis, céljuk, hogy a szellemi világosság fényéhez vezessenek el benneteket, és ennek értelmében a megfelelő időben kerülnek veletek szembe. Néhány kapu kizárólag azért tárul fel előttetek, hogy szembesítsen benneteket azzal, mit nem kell tennetek. Másrészről viszont, azokban a tevékenységekben, melyekben örömeteket lelitek, s már az első próbálkozásra könnyen mennek, kétségkívül küldetéseteket kell felismernetek. Ha nem látjátok a különbséget a sejtszinten meglévő ösztönös érzés és a küldetéstudat között, azt tanácsolom, nézzetek szembe a kihívással, és próbáljátok meglelni a feleletet. Vannak, akik valamilyen szinten érzik, hogy ezzé vagy azzá kell válniuk, ide vagy oda kell menniük, de azért bizonytalanok magukban. Sok embernek ismeretlen vizekre kell eveznie, hogy felfedezze a különbséget a múltbeli tapasztalat és a karmikus megállapodás vagy küldetés között, mert gyakran csupán elmosódott és nehezen kivehető határvonal választja el a kettőt egymástól. Ne tartsatok attól, hogy olyasmire áldoztok időt és energiát, ami végül majd látszólag balsikerrel járhat, mert egyszersmind elvezethet az igazsághoz! Ha pusztán magatokba roskadva ültök, s azon siránkoztok, nem lelitek küldetéseteket, semmi sem fog történni. A leckéitek "hajtóműve" csak akkor indul be, ha felülemelkedtek félelmeteken, és a tettek mezejére léptek. Olykor megesik, hogy cselekedeteitek látszólag kudarcba torkollanak, de igazából pusztán annyi történt, rájöttetek arra, hogy az érzés a karmikus tapasztalatból vagy valódi küldetéstudatból ered. Csupán az ostoba ember próbálkozik újra meg újra a karmikus emlékekből eredő vágyainak valóraváltásával. Úgysem járhat sikerrel. 
   
  Egyre megy, hogy teljesítitek-e karmátokat vagy sem, a Szellem senki felett sem mond ítéletet, még abban az esetben sem, ha látszólag kudarcot vallottatok a próbatételen. Johnt sem ítélte el senki, még ő maga sem. Ehelyett a hősnek kijáró fogadtatásban részesült odaát, éppen úgy, mint a többiek. A megbecsülés és a tisztelet az úton való végighaladásért illet benneteket, nem pedig azért, hogy melyik irányba mentetek. 

   
  David, a szeretett gyermek 

  Végül egy olyan lélek élettörténetéről szeretnénk számot adni, aki meghatározott küldetéssel, ám mindenféle karmikus sajátosság nélkül érkezett a Földre. David súlyos betegséggel született, s az orvosok azt mondták, nem fog soká élni. Fiatal szülei voltak, akik határtalanul szerették gyermeküket. Davidnek csodálatos élete volt az alatt a röpke idő alatt, amit emberként a bolygón töltött. Mesés helyekre vitték el, ahová más gyermekek sohasem juthattak el. Óriási szeretettel halmozták el, s minden lehetőséget megadtak neki a tanulásra. David végül tizenkét éves korában távozott a túlvilágra. Küldetésével tulajdonképpen felbecsülhetetlen értékű ajándékot nyújtott át szüleinek. Ó mennyire mélyen megbántva érezték volna magukat, ha ezt valaki tudatta volna velük! Soha nem sújtotta őket mélyebb bánat, mint amelyet gyermekük távozása felett éreztek. Mit sem segített volna szívük fájdalmán, ha tudtak volna David küldetéséről. Éppen így van ez veletek is: ha szeretteiteket elveszítitek, semmivel sem viselitek könnyebben hiányukat, ha tudjátok, távozásuk helyénvaló volt és óhajtott. Abban a pillanatban a fájdalom diadalmaskodik, és a fájó érzelmek előtörését semmiféle asztrális bölcsesség nem lehet képes megakadályozni. 
   
  David tehát mérhetetlenül hiányzott szüleinek, távozása hatalmas űrt hagyott szívükben. De tudjátok, Davidnek megállapodása volt velük, és a szüleinek megállapodása volt Daviddel. Halála a gyors megvilágosodás lehetőségének kapuját tárta fel előttük, még akkor is, ha az a legmélyebb bánaton keresztül nyilatkozott meg előttük. Lelki békéjük keresése közben olyan útra leltek, melyre sohasem tévedtek volna David segítsége nélkül. Így történt, hogy mindketten a felvilágosodott szellem útjára léptek, gyógyító vált belőlük, és sok-sok emberen segítettek az évek során. A fájdalom ezáltal örömmé és gyógyulássá alakult, s karmájukat David kegyes ajándékának köszönhetően sikerült beteljesíteniük. 
   
  David egész küldetése akörül forgott, hogy közvetett módon szellemi világosságot és gyógyulást hozzon számtalan embernek egy olyan jövőben, amelynek ő maga már nem lehetett részese. Szeretete a szüleinek átnyújtott ajándékában rejlett, ők pedig iránta érzett szeretetük révén voltak képesek meglátni az ajándékot, és felismerni annak jelentőségét. Ily módon a látszólagos áldozat sok ember számára az öröm forrásává lett. A történet spirituális szépsége, hogy David valójában halhatatlan, s a tizenkét év, melyet ajándékának átadásával töltött, pusztán szemvillanásnyi idő egy sokkal nagyobb méretű esemény... a Föld felemelésének folyamatához képest. 
   
  Elgondolkodtatok-e már valaha is arról, vajon mi a küldetésetek? Gondolkodtatok-e valaha arról, miért éppen olyan háttérrel rendelkeztek, amilyennel? Vagy arról, mi köze lehet neveltetéseteknek, képzéseteknek küldetésetekhez? Ha kemény falakba ütköztök, s nem értitek miért, alighanem itt lenne az ideje felülvizsgálni, mi végre rendelkeztek olyan tudással, ami a számotokra megadatott. Vállaljatok teljes felelősséget minden körülményért, melyek között jelen pillanatban találjátok magatokat, mert küldetésetek kapuja csak ezután tárulhat fel előttetek. S jóllehet néhány próbálkozásotok balul üthet ki, keressétek továbbra is azokat a kapukat, melyek nyitva állnak előttetek. Még a legfenyegetőbb vagy legszorosabbra zárt ajtók is szélesre tárulhatnak előttetek, ha kopogtattok rajtuk. Ha rátaláltok, tudni fogjátok küldetéseteket. 
   
  Soha ne feledjétek, az élet örök! Az ember egyik síkról másikra való távozása pusztán az energia átalakulását jelenti! Az eltávozott lélek három napot tölt a teremtés barlangjában, mialatt még mindig szoros kapcsolatban áll veletek. Ám e három nap letelte után is megőrzi a képességét arra, hogy bármikor meglátogasson benneteket. Ezért tudnotok kell, egyáltalán nem veszett el, átformálódott csupán. 
   
  E tudás adott erőt David szüleinek egész életükben, mert amikor ráébredtek az ajándék értékére, egyúttal azt is felismerték, hogy a kapcsolat szeretett gyermekükkel soha nem szakadt meg. Mi is azt reméljük, felismeritek, hogy a Szellem sohasem szűnik meg érintkezni veletek. Ha valamiképpen úgy érzitek, a Szellem vagy Isten visszahúzódott tőletek, ne higgyetek ennek az érzésnek. Mert ígéretünkhöz híven megjelenünk, ha kéritek. Ha szándékotokat kifejezitek, veletek leszünk. 

  Úgy legyen. 

  Kryon

  SPIRITUÁLIS FELEMELKEDÉS ÉS FELELŐSSÉG 
   
  ÉLŐ KÖZVETÍTÉS KANADA ÉS KALIFORNIA 
   
  TIZEDIK FEJEZET 

   
  A következő élő közvetítés átiratán kisebb módosításokat hajtottunk végre: további szavakkal és gondolatokkal egészítettük ki a szöveget, hogy az írott változatot világosabbá és érthetőbbé tegyük. 

  A szerzőtől... 

  Noha ebben a fejezetben Kryon a spirituális felemelkedésről beszél, elgondolkoztam azon, vajon e közvetítés anyagát a "gondolatmintáról" szóló részbe szerkesszem-e be, mivel az információ jó része a gondolatminta befogadásával kapcsolatos felelősség témáját érinti. Az átadott ismeretek némely tekintetben megegyeznek a Hawaii "Az új korszak emberévé válni" című közvetítés anyagával. Egy bizonyos részlete viszont a belső gyermekről szóló megjegyzésekkel mutat némi hasonlóságot. 
   
  Kryon azt szeretné, ha megértenénk, a semleges gondolatmintáért folyamodni olyan, mint kérni egy új szerszámos dobozt. Kryon első ízben Laura Grimshow levelével kapcsolatban hozta fel ezt az információt. Ez a közvetítés voltaképpen azt a témát járja körül, hogy ha magunkhoz vesszük a dobozt, s csupán rajta ülünk, birtokában vagyunk egy hasznos adománynak, kezdeni azonban semmit sem kezdünk vele. Ellenben ha elővesszük szerszámainkat, s megtanuljuk, miként bánjunk velük, csodálatos eredményekben lesz részünk. Ne feledjük azonban, a tanulási folyamat még számos leckét tartogat a számunkra. 
   
  A következő oldalakon két élő közvetítés átiratával találkozhat az Olvasó. Egy fejezetbe szerkesztettem őket, mert igen hasonlónak bizonyultak egymáshoz. Ez nem történik túl gyakran, de olykor megesik, hogy Kryon ugyanazt az üzenetet adja át, némiképp eltérő megfogalmazásban két egymástól nagy távolságokra élő embercsoport számára. Pontosan ez volt a helyzet ezzel a két közvetítéssel is. 

   
  Spirituális felemelkedés 

  Üdv mindenkinek! Kryon vagyok a magnetikus erőterekből. Bárcsak szemetek elé tárulhatna a termet betöltő energiák ragyogása! Kétségkívül lenyűgözne benneteket a látvány, az érzékeitek számára felfoghatatlan színek kavalkádja, miközben mindannyiatok fülét átjárja társam hangja, aki a szeretet üzenetét közvetíti felétek. Elidőzünk még egy pillanatig, míg e termet sorra megtöltik a benneteket segítő többi entitások is. Mialatt a terem rezgésszintje egyre magasabbra emelkedik, ismét elmondom, a legnagyobb szeretettel érkeztünk közétek, méghozzá azért, hogy szolgálatunkkal segítsünk benneteket. Ma este mindannyiatoknak találkozója van a Szellemmel. Sokan érkeztek köreinkbe a célból, hogy megmerítkezzenek egy olyan energiában, amely, mint látni fogjátok, átformálja életeteket. Ha itt találjátok magatokat e kevéssé szokványos körülmények között, az annyit jelent, valóban méltók vagytok erre az energiára. 
   
  A harmadik nyelv szavain keresztül az az energia árad át ma este MER-KA-BÁ-tokba, melyre feladataitok valamint a megállapodásotokban foglaltak jóval magasabb szinten való teljesítéséhez van szükségetek. Drága barátaim, életkorotok mit sem számít, hiszen közületek néhányan szemlátomást még életük kezdetén, míg mások már életük alkonyán járnak. Biztosíthatlak benneteket, ez pusztán illúzió, semmi más. Mindannyian örökkévalóak vagytok! Vannak közöttetek olyanok, akik jó ideje tudatában vannak már annak, hány és hány megtestesülést tudhatnak maguk mögött, akadnak azonban olyanok is, akiknek a leghalványabb fogalmuk sincs erről. A Szellem fénye még intenzívebben ragyogja be a termet, mint azt a legutóbbi alkalommal a Kryon körül összegyűlt emberek tapasztalhatták. Lesznek közöttetek, akik fizikai változásokat fognak észlelni, mert hiszen ezért is vagytok ma itt. Jól tudjuk, kik vagytok, név szerint ismerünk valamennyieteket, egy olyan név szerint, melyről nektek még csak tudomásotok sincs. Ti vagytok azok, akik arra jelöltettek ki, hogy az emberi testet magukra öltve föld útjait járják, elszenvedjenek néhány próbatételt, részesei legyenek örömnek, fájdalomnak, gyötrelemnek. Ó, drága barátaim, ehhez hasonlót még a Kryon sem cselekedett. Csoda hát, hogy ily mélységesen szeretünk benneteket? 
   
  A Szellem adományokat tartogat számotokra, s a mai estén hozzájuthattok, ha úgy akarjátok. Mindazokat, akik már úgymond a gyógyulás küszöbén állnak, arra szeretnénk bátorítani, vágjanak bele, és adják meg maguknak a jóváhagyást. Mindazokat, akik valami új, merőben eltérő és merész élmények kapujában állnak, arra ösztönzünk, ne habozzanak nekirugaszkodni, s adják meg maguknak a hozzájárulást a belépéshez. Látjátok, az eszközök karnyújtásnyira vannak tőletek, az új korszak támogat benneteket ebben - s a Szellem szeretete a tiétek. A tiétek, mert ti magatok is közülünk valók vagytok. Minden emberi lény, aki e pillanatokban szavaimat hallja vagy olvassa - nem számít, az információ mikor jut el hozzátok, az mindenképpen a "mostban" szerez tudomást üzeneteimről. Mert az üzenet hozzátok szól - füleiteknek vagy szemeiteknek - és a szíveteknek. Higgyétek el, tudjuk, kik vagytok, s jöttötök célja sem ismeretlen előttünk. Készen állunk arra, hogy a keblünkre öleljünk benneteket, s azt mondjuk: "Hát nem csodálatos, hogy egyszeriben az új korszakban lelitek magatokat?" Jól tudtátok, hogy egyszer eljuttok ide, hiszen szó szerint sorban álltatok, hogy ma a Földön lehessetek! Megállapodást kötöttetek, így hát mindannyiatokra nagyszerű idők várnak. 
   
  Ma este valami olyasmiről szeretnénk beszélni, amiről még nem sok szót ejtettünk azelőtt, vagyis a spirituális felemelkedésről. Annak érdekében, hogy tökéletesen megértsétek, mit is értünk a spirituális felemelkedés új paradigmáján, először is röviden újra át kell tekintenünk, miként reagál a Szellem Földön végrehajtott cselekedeteitekre. Néhányatok számára már nem ismeretlen a "11:11 esemény" fogalma. Hogy egészen röviden összefoglaljam, gyakorlatilag ez volt az az átalakulás, mely során az emberiséghez eljuttattuk a kódot, más szóval a hozzájárulást, ami végre képessé tesz benneteket arra, hogy emberi lényekként létezésetek teljes vibrációját birtokoljátok, s ami ugyanakkor lehetővé teszi számotokra, hogy elinduljatok azon az úton, melyet ez az átalakulás kijelöl számotokra. A továbbított kód mágneses jellegű, s az egész emberiséghez egyszerre, egyazon időben jutott el. E mozzanatban a Szellem szeretete nyilvánul meg, s világosan látszik, hogy bolygójára a legnagyobb megbecsüléssel tekint, s annak minden teremtményét egyenlő szeretettel veszi körül. 
   
  Azután pedig a 12:12-es dátumon egy leírhatatlanul csodálatos dolog történt. Minthogy korábban is ejtettünk szót erről, közületek néhányan már bizonyára értesültek erről az eseményről. Egész pontosan arról van szó, hogy a bolygó place holderjei engedélyt kaptak a távozásra. Ezzel tehát megindult a folyamat, mely során a bolygó teljes egészében az emberiség birtokába került. Hadd fejtsem ki bővebben mindjárt! A Föld energiaegyensúlya mindvégig állandó, a rezgésszint ezzel szemben változik. A kettőt egymástól eltérő és teljes mértékben független jelenségnek kell tekintenünk. A mágneses háló működése azonban állandó és változatlan energiaszintet igényel. Ezért volt szükség a place holderek jelenlétére, akik lényegében az energiaszintet voltak hivatottak fenntartani, miközben a Föld népessége egyre gyarapodott, s egyre több és több emberi lény érkezett közétek. Ám a bolygó még ötmilliárdos népesség esetében sem nélkülözhette a place holdereket, s legfőképpen azokra a nagy tudással bíró entitásokra volt szüksége, akik már a bolygó életre hívásának kezdetei óta itt voltak veletek. Az energiaszint fenntartásának érdekében maradniuk kellett. A 12:12 rendkívüli jelentősége abban rejlik, hogy az egyensúlyt biztosító entitások ekkor kaptak engedélyt a távozásra, arra, hogy végleg maguk mögött hagyják a Földet, s hogy az energiaegyensúly szabályozását az emberiségre bízzák. Amint látjátok, a fáklya ekkor adatott az emberiség kezébe. A fáklya tulajdonképpeni átadását, azaz a 12:12-es dátumot követő hónapok során legalább 144000 emberi lényt invitáltunk arra, hogy részesei legyenek a spirituális felemelkedésnek. Ez az állapot ma már nem kevesebbet jelent, mint lehetőséget az ember számára, hogy biológiai létezőként a bolygón teljes energiáját uralhassa. Nem állíthatjuk, hogy könnyű feladat, s mivelhogy az amerikai kontinensen az emberek többsége még nem állt készen erre a változásra, nyilván nem találjátok meglepőnek, hogy az a bizonyos 144000 ember, aki úgy határozott, vállalja a kihívást, túlnyomórészt nem a ti földrészetekről származik. Ennek természetesen szellemi felvilágosodottságotok szintjéhez vagy bármiféle más jellegű megítéltetésetekhez semmi köze nincsen. Egy adott tényről van szó csupán. Az emberek e kiválasztott csoportja már jórészt felkészült volt, s tudta, mint lépjen tovább. Megértették a folyamat működését, ily módon alkalmasak voltak a feladat teljesítésére. 
   
  Mit nevezünk tehát spirituális felemelkedésnek? A jóváhagyás ténye adott, de vajon mit takar mindez? Válaszom a következő: jócskán leegyszerűsítve a spirituálisan felemelkedett jelző a múltban rendszerint olyasvalakire utalt, aki "eltávozott a földi világból, s a mennyei szférába emelkedett". Ma azonban már valami egészen mást kell értenünk alatta. Az új energiában e fogalom tulajdonképpen egy úgynevezett vibrációs mértékegységet képvisel, melyben a testet öltött ember lényének teljes energiáját képes magában hordani. 
   
  Hozzá kell tennem persze, ez nem egycsapásra történik, és egyelőre nem is mindenki számára elérhető. Nem győzünk élni a figyelmeztetéssel: "Aki a spirituális felemelkedés útjára kíván lépni, feltétlenül felkészültnek kell lennie!" Hangsúlyozom: nem könnyű útról van szó. Hosszan kanyargó ösvény ez, melyet javarészt egyedül kell megtennetek, sok apró lépésben. Így hát nem is szólíthatunk mindenkit. Ám azt szeretnénk, ha tudnátok róla, mert ez a lehetőség csodálatos új adományt jelent a számotokra. 
   
  A spirituális felemelkedés egymást követő lépései a múltban már fel lettek vázolva, s beható tanulmányozásnak vetették alá őket, most pedig elérkezett az ideje annak, hogy a szellemi fényesség előttetek is kitárja kapuit. A folyamat ugyancsak összetett, és megerőltetés nélkülinek semmiképpen sem nevezhető, ennek ellenére bárki dönthet úgy, hogy végigmegy rajta. Egy napon talán ott találjátok magatokat a harmadik vagy a negyedik lépcsőfokon, képtelenül arra, hogy akár egy lépéssel is tovább haladjatok. Ám tudnotok kell, bírálat ezért senkit sem érhet. 
   
  Nem érhet benneteket kudarc. Bátorítunk benneteket, hogy elinduljatok ezen a felfelé vezető lépcsősoron, és igenis meglássátok, meddig akartok eljutni. Minden egyes fokozat növeli saját rezgésszinteteket, s egyúttal persze a bolygóét is. Nagyszerű ösvény ez, melyen elindulva kétségkívül meglelitek majd saját szinteteket. Aki csupán a harmadik lépcsőfokra hág, álljon meg ott, hiszen ott van a lehető legjobb helyen. Aki viszont úgy határoz, végighalad az egész lépcsősoron, annak azt mondjuk: "Rajta hát, fel a nagy utazásra!" 
   
  Az emberi szervezetnek van egy olyan része, melyet minden egészségmegőrző tevékenységetek során figyelmen kívül hagytok. Ez a bizonyos szerv nem más, mint az úgynevezett csecsemőmirigy, ami a szegycsont alatt található, és magában rejti a megújulási folyamat kulcsát. Ne lepődjetek meg, ha ez a kicsiny szerv fejlődésetek nyomán növekedésnek indul, hiszen a spirituális felemelkedés titkát hordozza magában. Biológiai lényeteknek az újfajta fejlődési folyamatnak megfelelően kell viselkednie. Biztosra veszem, azok, akik már értesültek a MER-KA-BA létezéséről, most azt kérdezik magukban, vajon mi is lehet tulajdonképpen az a MER-KA-BÁ-nak nevezett dolog. Nos, pusztán ti nevezitek így, mi inkább úgy hívjuk, "energiahéj", mivel e mező hivatott összetartani energiarendszeretek egészét. A bőrhöz hasonlíthatnánk, ám jóval jelentékenyebb annál. 
   
  A MER-KA-BÁ-val pusztán néhány helyen találkozhatunk a történelemben. Manapság azonban már egyre többször kerül az utatokba, ám rendre összetévesztitek az űrből érkező járművekkel. Amikor Illés próféta felszállt égi szekerére, örvénylő színkavalkád és ragyogó fényesség kíséretében emelkedett a mennyekbe. A ragyogó fényességben maga a MER-KA-BA nyilatkozott meg. Minthogy számos dimenzióval rendelkezik, igazából nem is tudom elmondani nektek, valójában mi mindent foglal magában. A közelmúltban már megemlítettük, hogy a MER-KA-BA lényegében saját színspektrumotokat jelenti, ami a maga módján elmeséli a világegyetem létezőinek, honnan jöttök, s milyen létezési formát képviseltek. Tettünk említést a dicsőség csarnokáról is, ahol minden egyes testet öltés után megkapjátok új színeiteket. Csodálatos ez, amint itt ültök (vagy otthonaitokban szavaimat olvassátok), színskáláitok pedig pontosan beszámolnak arról, hány alkalommal jártatok már itt korábban. Az egész iróniája pedig abban rejlik, hogy bár talán csak egyszer fordultok meg ebben a teremben, s csupán egyszer látjátok azokat a kedves arcokat, melyekre most mint ismeretlenekre tekintetek, egykoron mégis mind-mind a szeretteitek voltak ők. Karmikus csoportotok tagjait képviselik - fivéreitek, nővéreitek, apáitok s anyáitok valamennyien. Annyi mindent éltetek már át együtt, s most mégis mint idegenek mentek el egymás mellett. Mily csodálatos testamentum is ez a fátyol számára, mely ezen a ponton elrejti előletek az igazságot, mivel ha tisztában lennétek a valósággal, alighanem távoznotok kellene a Földről. 
   
  A MER-KA-BA egyben azt a nyelvet is jelenti, mely minden létező számára látható, hallható és átérezhető. Ily módon nem pusztán héj, de a kommunikáció eszköze is egyben, mely lehetővé teszi, hogy egyik helyről a másikra kerüljetek. Az univerzumban való helyváltoztatás mindössze egy pillanat műve, mely során a MER-KA-BA alakot vált. Ez alkalommal nem kívánunk mélyebbre hatolni ennek tudományába, minthogy korábbi közvetítéseink során már ejtettünk szót róla. Kutassátok fel emlékezetetekben vagy az üzenetek átirataiban! A MER-KA-BA változtatja alakját, ám minden egyes alakzatot, mely felmerül benne, színtiszta fizikai törvények formálják. S gyakorlatilag ebben rejlik a dolog iróniája: a társadalom, amelyben éltek, a fizikai valóságot igyekszik mindjobban elkülöníteni a szellemi szféráktól, s vele együtt azokat az embereket, akik a matematika, a geometria és a fizika tudományával foglalkoznak. 
   
  Pedig ha a MER-KA-BA az emberi szem számára felfogható lenne, minden bizonnyal ráébrednétek, hogy a kettőt tökéletes és megbonthatatlan kapcsolat fűzi egybe, mivel a MER-KA-BA lényege is a geometrián alapszik. Tudnotok kell, hogy MER-KA-BÁ-val, ezzel a nagyszerű dologgal kivétel nélkül mindannyian rendelkeztek. Fizikai szinten mégsem jelenhet meg a bolygón, mert minden kétséget kizáróan elporlasztaná biológiai lényeteket. Energiája túlontúl nagy ahhoz, hogy magatokba fogadhassátok. Ennek ellenére azonban munkálkodhattok rajta, hiszen az asztrális síkon jelen van. A spirituális felemelkedés ösvényének számos lépése követeli meg, hogy foglalkozzatok a MER-KA-BÁ-val, majd végül biológiai rendszeretekbe olvasszátok azt. 
   
  E pillanatban pusztán ennyit mondhatok erről, de nem győzöm hangsúlyozni: nem mindenkit kérünk arra, hogy végighaladjon ezen az ösvényen. Bármit tegyetek is, hatalmas megbecsüléssel tekintünk rátok, s tudnotok kell, azért addig a lépcsőfokig juttok, ameddig, mert pontosan eddig a fokig kell eljutnotok. "Vajon honnan tudhatom, mit kell tennem?" - merül fel most többetekben a kérdés. Töröljétek ki a Szellem állítólagos kívánalmait sugalmazó gondolataitokat, s inkább összpontosítsatok saját magatokkal szemben táplált elvárásaitokra. Részei vagytok Istennek, s megállapodásotok előttetek hever, saját soraitokkal róva: "Én ezért vagyok itt". Kutassátok fel magatokban ezt a megállapodást, saját életterveteket! 
   
  Ma éjjel sem nélkülözzük a gyógyító energiákat, s közületek néhányan érzik is a forróságot, melyet generál. Hadd nyugtassalak azonban meg benneteket: cseppet sem kell tartanotok tőle! Hiszen forróságotokban a szeretet és a fény nyilatkozik meg. Jut eszembe, említettem már, hogy a MER-KA-BA saját fénnyel rendelkezik, s bármi legyen is a MER-KA-BA, fénye egészen biztosan van? Voltaképpen a MER-KA-BA ragyogása tesz benneteket a fény teremtményeivé. Nyugodtan fogadjátok el ezt! Ha itt és most forróság ölel át benneteket, ne ijedjetek meg tőle, hiszen általa Isten szeretete mutatkozik meg biológiai rendszeretekben. 

   
  Felelősség 

  Most pedig térjünk át a felelősség kérdésére, mely a semleges gondolatminta befogadásával rátok nehezedik. Számtalanszor szerettünk volna már beszélni erről, s most jutottunk el arra a pontra, amikor a vibráció végre elérte a megfelelő szintet. Partnerem korábbi közvetítések alkalmával és ezek átiratán keresztül már elmagyarázta nektek, mit is takar a semleges gondolatminta fogalma, s úgy igaz minden, amint ő elmondta. Ám fel kell ismernetek, a gondolatminta valójában nem más, mint egy eszközkészlet, mi csupán arra vár, hogy használatba vegyétek. Azok, akik úgy határoztak, magukba fogadják a Szellem adományát, részesültek a gondolatmintában is. Azok, akik azt mondták: "Nem tudom, mostantól mi történik velem, de bármit is hozzon számomra a sors, Istenem, én elfogadom, mit adsz", nos, ők is megkapták a gondolatmintát. Az adomány, amelyért imádkoztatok, íme, itt van előttetek, s elérkezett az idő, hogy birtokba vegyétek. 
   
  Hadd fejtsem ki bővebben, mitévők legyetek. A helyes ösvény nem arra vezet, hogy magatokba fogadjátok a semleges gondolatmintát, s aztán csak ültök és várjátok, hogy a Szellem majdcsak tesz valamit, mert ez esetben, azt kell mondanom, semmi sem fog történni. Itt az ideje, hogy munkához lássatok, tennetek is kell valamit. Vegyétek magatokhoz eszközeiteket, s a következőképpen járjatok el: 
   
  (1) Először is újfent meg kell említenünk biológiai rendszereteket. Hallhattatok már a spirituális felemelkedésről, s arról, hogy biológiai szervezeteteket olyan szintre kell emelnetek, mely megfelel a felemelkedett tudatállapotnak. Ez azonban magától aligha megy. Elsőként tehát testeteket kezdjétek felzárkóztatni, hozzáigazítani szellemetekhez. Minden érzékszervetek a fejetekben helyezkedik el. Itt található látás-, hallás-, szaglás-, és ízlelés központotok. S jóllehet gyakorta emlegetjük a szívet, valójában agyatok érzi át azt a tudatállapotot, melyet ti megvilágosodásnak neveztek. 
   
  Vannak közöttetek, akik testükre vagy egy-egy testrészükre tekintve panaszkodnak, hogy "sajog a kezem", "bárcsak meggyógyulna már!", vagy "a lábammal ez és ez a baj". Partnerem már rég meghaladta ezt a látásmódot, s most már a helyes hozzáállás tudatában, a Kryon értelmezésén keresztül közvetíti üzeneteimet felétek. Eljött az ideje annak, hogy a szellemi világosság ragyogása biológiai lényeteket is átjárja. Minden egyes sejteteknek részesülnie kell e fényességben, s a megvilágosodást szolgáló tudatos döntés értelmében kell működniük. 
   
  Ismét szólnunk kell azokról a dolgokról, melyekkel testeteket tápláljátok, de említhetjük akár a testetekbe fogadott energiákat is... szeretettel kell üdvözölnötök ezeket a dolgokat, mielőtt testetek kapuján belépni engednétek őket. Ez annyit jelent, hogy befogadásukat egyfajta szertartásnak, rítusnak kell megelőznie, ha mégoly rövidnek is. Ez minden bizonnyal szokatlanul hangzik, ám ennek így kell lennie. Minden dolgot, ami biológiailag egészen sejtszintig részetekké válik, tudatos kommunikáció révén kell üdvözölnötök. Biológiai szinten jóváhagyásotokat kell adnotok, hogy ezek az anyagok kifejtsék hatásukat bennetek. Tisztában kell lennetek vele, hogy amikor például különféle anyagok és energiák hatásának vetitek alá magatokat a gyógyulás érdekében, ezeknek az anyagoknak és energiáknak a leghalványabb fogalmuk sincs, hol és miként, vagy mi ellen kell hatásukat kifejteniük. A tudatos üdvözlés révén azonban egyfajta kommunikációs csatornát hívtok életre, melyen keresztül kapcsolatban állhattok velük, irányíthatjátok működésüket. Ekként már nem lesztek híján a kapcsolódási pontnak, s az anyagokkal való összefonódásnak és szeretetteljes egyetértésnek. Ó, mily furcsa és idegen is lehet felfogásotok számára ez az eljárás, s mindez talán majd csupán akkor ereszt gyökeret bennetek, ha már működni láttátok! Az első lépésként tehát biológiai és szellemi lényeteket kell egyesítenetek, s az előbbire úgy kell tekintenetek, mint az utóbbinak egy megnyilvánulási formájára. Hagyjátok, hogy a részek egységgé kovácsolódjanak, mert e tudatosság emeli aztán arra a magasabb szintre vibrációtokat, ami nélkülözhetetlen a már említett gondolatminta befogadásához. 
   
  (2) A következő és talán legfontosabb dolog, amire a felelősség keretein belül ki kell térnünk, a psziché, melyet mi inkább "a békéhez való hozzáállásotok" néven szoktunk emlegetni. Hadd világítsam meg előttetek, miért fogalmazunk így. Hányszor, de hányszor hallottuk már szátokból e panaszos hangokat: "Magamba fogadtam a gondolatmintát, és annyit hallottam már a gondolatminta által előidézett belső békességről, s az átalakulásokról, melyeket ez az elhatározás fog hozni számomra. De számtalan kényelmetlenség nehezíti boldogulásomat, s körülményeim nemritkán nyugtalanító, sőt, utálatos képet festenek, ami pedig ellenlépések megtételére késztet. Hogyan lelhetnék így békére?" A válasz teljesen nyilvánvaló: éppen ezen kell változtatnotok! A belső békesség a gondolatminta befogadása nyomán bontakozik ki, annak természetes velejárója, mely biológiai szervezetekben az egészség állapotán keresztül nyilvánul meg. De vajon miként tehetjük magunkévá ezt a belső békességet? - merülhet fel bennetek mindjárt a kérdés. A feleletet, a békesség kulcsát a gyermeki emlékezet rejti magában. 
   
  (3) Amikor felidézitek magatokban gyermekkorotokat, talán vissza tudtok emlékezni arra, mily kevéssé aggodalmaskodtatok akkoriban. Életetek egyik napról a másikra telt, s nem is gondoltatok mással. A dolgok kétféle alakot öltöttek előttetek: voltak azok, melyeknek a következő órán belül kellett megtörténniük, és voltak azok, melyekre várakozni kellett. Emlékeztek-e még a bizonyosság ama fölöttébb megnyugtató érzésére, hogy semmi, de semmi nincs, amit anya ne tudna megoldani? Hiszen ő mindent figyelemmel kísér, ő mindenre képes. Soha nem volt kérdés, hol hajtsátok álomra fejeteket, mit egyetek, minthogy e földrészen a lakosság túlnyomó többségének megadatott, hogy ilyen biztonságos és megnyugtató családi környezetben cseperedjen fel. S mi azt állítjuk, e gyermeki tudatosság és hozzáállás jelenti a békesség kulcsát. A bennetek élő belső gyermek felfedezése az, ami végül elvezethet benneteket az áhított békesség állapotába. 
   
  "Pompás, most már ezt is tudom, de vajon miként lelhetek rá a belső gyermekre?" - kérdezitek most. Ha kapcsolatba akartok kerülni a bennetek élő gyermekkel, nem magasodik előttetek akadály, bármikor megtehetitek. Ám azoknak sem szabad elkeseredniük, akik tanácsaim ellenére még mindig nem értik a módját, mint tehetnének eleget ennek, járnak ugyanis közöttetek olyan segítők, akik éppen azért vannak itt, hogy rávezessenek benneteket a helyes ösvényre. A szeretet szárnyain érkeztek, hogy felfedjék a belső gyermekhez vezető utat, hogy átsegítsenek a haragon, a fájdalmon, csalódottságon, s kerülő utak nélkül, egyenesen hozzá vezéreljenek. Mi ezért minden erőnkkel támogatjuk azokat, akik e nemes cél elérése érdekében munkálkodnak, itt és most. Keressétek a bennetek élő gyermeket, s figyeljétek meg, mint hatja át a békesség fokról fokra életetek minden egyes területét. Az igazi és végső béke állapotát csupán akkor tapasztalhatjátok meg, amikor ráeszméltek, hogy mindaz, ami eddig bántott és nyugtalanított a múltban, többé már nem jelenthet problémát nektek. Mindazok az egyének, akikhez karmikus kötelékek fűznek, s folyvást kellemetlenséget okoztak nektek hasonlóan kellemetlen válaszreakciót provokálva, többé már képtelenek lesznek akár egy szemernyit is felbosszantani benneteket. Hasonlóképpen alakulnak a dolgok körülöttetek, mint a második kötetben ismertetett szurokkal telt gödörről szóló példázatban: azt tapasztaljátok majd, hogy a saját belső békétek intenzitásában bekövetkezett változás a körülöttetek élőket is változni kényszeríti. Amikor a hozzájuk fűző karmikus kötelék felbomlik, nem próbálják majd újra felvenni az elfeslett szálat. Közülük sokan végleg eltűnnek életetek színpadáról, s bizonyára eltűnődtök majd, miként lehetséges ez. Nem győzzük hangsúlyozni, a változás hátterében az egyén átformálódása áll, ami kihat környezetére is. Ha az új korszak bármiféle evangélikus megközelítéssel rendelkezne, az kétségkívül az önfejlesztés tantételében fogalmazódna meg. Formáljátok át magatokat, s engedjétek, hogy a körülöttetek élők merítsenek bölcsességetekből, s ők is átalakulás útjára lépjenek. 
   
  (4) A következő lépés nem más, mint az univerzum és a Szellem közreműködésével való teremtés. A saját magatokkal kötött megállapodás értelmében éppen ez a feladatotok. "De mi lehet az? Fogalmam sincs, mitévő legyek" - mondjátok zavartan. Semmi mást nem kell tennetek, mint azt, ami megállapodásotokban már eleve benne foglaltatik. Az pedig szenvedélyeteken és intuíciótokon keresztül nyilvánul meg. Már tudtok létezéséről, a gondot pusztán az okozza, hogy azt mondjátok: "nem vagyok tudatában a megállapodásnak". Mi azt mondjuk, semmi gond, hiszen magatokban hordozzátok a képességet a Szellemmel való együttes teremtéshez, tehát tegyétek a következőket: Naponta fejezzétek ki szóban, "A Szellem nevében és közreműködésével megteremtem magamnak a képességet és lehetőséget, hogy a megállapodásomban foglaltak szerint éljek, bármit is jelentsen az. A Szellem nevében és segítségével megtalálom saját helyemet, ahol megállapodásom értelmében lennem kell." Ennél jobb kezdet nem is szükségeltetik. 
   
  Úgy hiszem, már tettünk említést arról, hogy az új korszakban a dolgok másként fognak működni, mint annak előtte. Közületek sokan hozzászoktak már ahhoz, hogy terveket szövögessenek a jövőt illetően. Sokan ekként gondolkodtok: "Tisztában vagyok vele, hogy ezt az utat járom, ám azt is tudom, lesz rajta egy elágazás. Ha pedig eljutottam az elágazáshoz, tudni akarom, melyik irányba menjek." Néhányan már ma megpillantják azt a bizonyos elágazást, s ahelyett, hogy odasétálnának, ahol az utak kettéválnak, s elolvasnák az útjelzéseket, melyeket a Szellem helyezett el, inkább megtorpannak, és letelepednek ott, ahol vannak mondván: "Nem megyek tovább egy tapodtat sem, míg meg nem tudom, mit akarnak mondani azok a jelek... amíg nem tudom, mi vár rám az úton, s akkor felkészülhetek mindenre." Nos, itt lép be a képbe a hit kérdése, nemde? Mi ehelyett azt tanácsoljuk, teljes nyugalommal a szívetekben sétáljatok fel az elágazásig, abban a tudatban, hogy mire végül odaértek, az útjelzések már úgyis világosak lesznek számotokra. A táblákon pedig a következőket olvashatjátok majd: "Jól ismerünk benneteket! Bátran forduljatok csak itt jobbra!", és a helyes út a szó legszorosabb értelmében fényesen fog ragyogni előttetek, ily módon semmiképpen sem véthetitek el. 
   
  (5) Következő lépés gyanánt egy afféle felfedező utazásra invitálunk benneteket az új tudás sajátosságainak birodalmába. Ezúttal a tudás nem feltétlenül egy élő közvetítés vagy egy könyv útján érkezik, hanem látszólag saját gondolataitok sugallatán keresztül jut el hozzátok. Mindenekelőtt azokhoz szólnak e szavak, akik teljes egészében a gyógyításnak szentelik magukat: "Készen álltok arra, hogy az új tudást gyógyító eljárásaitok során is felhasználjátok." De vajon mi lehet ez az új módszer? - érkezik hozzám azonnal a kérdés. S a felelet sem várat sokat magára: "Ha megpillantjátok, azonnal fel fogjátok ismerni." Nem számít, mely szakterületen tevékenykedtek, tisztában kell lennetek vele, hogy léteznek új módszerek, melyek kiemelkedő eredményeket hoznak majd a gyógyításban. Próbáljátok ki őket, még ha első pillantásra némiképp bizarrnak tűnnek is. Alighanem úgy fogjátok találni, hogy még a több száz éven keresztül tanító legnagyobb mesterek sem mind voltak birtokában ennek a tudásnak. Amikor azonban birtokba veszitek ezeket a módszereket, s megtapasztaljátok áldásos hatásukat, arra kérünk benneteket, feltétlenül adjátok tovább a megszerzett tapasztalatokat, s a tudást ne tartsátok meg egyedül magatoknak. Mert olyan tudást jelentenek ezek a módszerek, melyeknek mindenki számára elérhetővé kell lenniük. Meglehet, egyelőre pusztán egy bizonyos és sajátos célra használjátok fel, ám az egész emberiség hasznára válhat, ha a napvilág fényére kerül. Soha nem lehet tudni, mi mindenre alkalmazható még. 
   
  Ezért arra kérünk benneteket, keressétek az új tudást. Hogy miként fogjatok hozzá? Mi sem egyszerűbb ennél. Mondjátok azt: "A Szellem nevében és közreműködésével megteremtem a magam számára az új tudás lehetőségét, hogy az eljusson hozzám, a szeretet nevében birtokolhassam, és az emberiség érdekében felhasználhassam azt." Ezzel már meg is nyitottátok előtte az utat, és többé semmi sem akadályozza, hogy elérkezzen hozzátok. 

   
  Wo és a nagy vihar 

  Az imént a tennivalókat sorjáztuk, ám akad itt még valami, amit ma éjjel szintén át kell adnunk nektek. Sokan úgy vélekednek, hogy a megfelelő időben a megfelelő helyen lenni nem mást jelent, mint azt a képességet, mely lehetővé teszi, hogy megfutamodjatok a kellemetlennek tűnő körülmények és események elől, melyek alkalomadtán jócskán megkeseríthetik életeteket. Ám azt kell mondanom, tévedésben vagytok. Pedig oly hatalmas szeretet hatja át e jelenséget. Figyeljetek hát! 
   
  A múltban már találkozhattatok Wo-val, egy individuális létezővel. A Wo csupán egy név, mellyel ezt a bizonyos entitást felruháztuk, s amely sem nőre sem pedig férfira nem utal, mivel a nemeknek pusztán itt a földi létben van jelentőségük, ám a könnyebb megértés kedvéért, mondjuk azt, Wo férfi. 
   
  Wo a felvilágosult szellemiséget magában hordozó egyénként élt a Földön. Számos társával együtt egy aprócska szigeten élt, s élete határozottan jó irányban haladt. Mi a "fény harcosának" neveznénk őt, mivel sok időt töltött elmélkedéssel, meditációval, s fáradhatatlanul követte a Szellem útjait. Gyönyörű gyermekei születtek, akiknek szeretetén keresztül továbbadta a Szellem eszenciáját. Társai kedvelték, mert jó embernek ismerték. Wo itt élt ezen a szigeten, és nap mint nap ekként imádkozott: "Ó, hatalmas Szellem, kérlek, segíts oda kerülnöm, ahová valóban tartozom. Még azt sem bánom, ha az út, melyet számomra kijelölsz, messzire vezet innen. A legmegfelelőbb helyen akarok lenni." Mint látjátok, Wo helyesen cselekedett, s jutalmát el is nyerte. Azután így folytatta: "Ó, drága jó Szellem, van valami, amit ebben az új korszakban kérnék tőled... Jól tudom, sokan vannak, kik soha nem részesülnek ebben az adományban, ám ha méltónak tartasz, kérlek, engedd látnom vezetőimet, még ha csupán egyszer is." Most tehát megismertük a belső erőket, melyek Wo életét és gondolatait irányították. 
   
  Egy napon tomboló vihar közelgett a sziget felé. Wo ugyancsak megrémült, mert úgy tűnt, a vihar gócpontja éppen az ő háza felett fog áthaladni. Évszázadok óta nem kerekedett ilyen hatalmas fergeteg, s amint egyre közelebb került, mind több és több ember hagyta el a szigetet. Wo azonban maradt, hiszen bizonyos volt benne, a megfelelő helyen van, a megfelelő időben. Várta a csodát, leste, hogy a tomboló szél egyik pillanatról a másikra majdcsak irányt változtat, ám nem így esett a dolog. Sőt mi több, a vihar még nagyobb erőre kapott, a forgószél még szilajabbul táncolt, amint egyre közeledett a sziget felé. A lakosok otthonaik menedékébe húzódtak, s egyre mondogatták társaiknak: "Ne menjetek ki! Mind odavesztek, ha a lábatokat kiteszitek!" 
   
  Így hát az emberek inkább házaikban maradtak, és nézték, mint korbácsolja a szél vadul üvöltve egyre magasabbra a tenger hullámait. Rettegve figyelték, mint válnak le darabok biztonságosnak vélt házaikból. Wo szívében azonban nyoma sem volt a félelemnek. Többé nem beszélt a Szellemmel, mert mérhetetlenül dühös volt rá. Szinte őrjöngött haragjában, mert úgy érezte, csúful elárulták. "Oly sok éven át könyörögtem a Szellemhez, egyetlen kívánságom volt csupán, s most, hogy az idő elérkezettnek látszik, végül mégsem kapom meg?" Amint a szél ereje egyre erősödött, úgy növekedett Wo lelkében is a sötét harag. Ekkor megszűnt a világítás, majd nehéz teherautókat hallott közeledni, melyek lassan cammogtak végig az utcákon, hogy felszedjék, s biztonságos helyre szállítsák az embereket. A teherautók vezetői így győzködték őket: "Itt nem maradhattok. Szálljatok fel az autóra, elviszünk benneteket egy iskolaépületbe, ahol nagyobb biztonságban lesztek." 
   
  Úgy is tettek. A teherautók körbejártak, s a sziget minden lakóját a környező iskolákba és templomokba szállították, melyek minden valószínűség szerint jobban ellenállnak majd a hatalmas vihar fenyegetésének. Wo egy iskolában kötött ki, nem messze otthonától. Szomszédaival együtt érkezett, s arcukat figyelte. Az arcok sápadtak volt, óriási rettegést tükröztek. Wo arcán ezzel szemben Isten iránt érzett féktelen haragja sötétlett. A pincében kellett összezsúfolódniuk, mert úgy vélték, talán ott vannak a legnagyobb biztonságban, ám a világítás ott is megszűnt, kénytelenek voltak hát sötétben maradni. Hamarosan előkerültek a gyertyák, ám mintha mindez még nem volna elég, víz kezdett szivárogni a helyiségbe, s hallották, mint tépi le sorra az üvöltő orkán az épület elemeit. A falak borzalmas reccsenéseket hallattak, amint a cement és a fa végül kénytelen volt megadni magát az elemek tombolásának. Az emberek néma csendben, reszketve bújtak össze a pince hideg sötétségében. 
   
  E pillanatban Wo megdöbbentő felfedezést tett magával kapcsolatban. Ráeszmélt, hogy egyáltalán nem fél. Még mindig forrt benne a harag, fojtogatta a szégyenteljes düh, a félelem azonban még leheletnyit sem érintette a szívét. Körbepillantott, s látta szerencsétlenül járt társait, akik összezsúfolódva, reszketve álltak a már bokáig érő vízben, a tűz jótékony melege és a fény áldásos sugarai nélkül. Látta a rettegést tükröződni valamennyiük szemében. Sokan hitték, senki nem éri meg a következő reggelt. Miként is lehetne másként, hiszen a vihar gócpontja állítólag még el sem érte őket, ha tehát ideér, az kétségkívül még ennél is sokkalta vészterhesebb állapotokat idéz majd elő. Ha az épület szerkezete végképp megadja magát a vihar erejének, akkor bizony ott kell majd állniuk kiszolgáltatva zuhogó esőnek és süvöltő szélnek. 
   
  Wo egyszer csak fogta magát és felállt helyéről, ahol eddig duzzogva kuporgott. Magához vonta szeretett családját, s így szólt hozzájuk: "Meglássátok, minden rendben lesz." Mélyen gyermekei szemébe nézett, majd ekként folytatta: "Nézzétek csak, az én szememben nem láthattok félelmet tükröződni, mert ígéretet kaptam, hogy biztonságban leszünk." Azután elindult, egyik szomszédjától a másikig, egyik csoporttól a másikig haladt. Az Isten szeretetéről beszélt nekik, s elmondta, őt még sohasem hagyta cserben. Megnyugtatta őket, biztonságban vannak, s mindenekelőtt megismertette velük azt a csodálatos szeretetet, melynek üzenetét csupán egy felvilágosult szellem lehet képes közvetíteni feléjük. Amint egy csoport mellől továbbhaladt, látta, mint távozik vele együtt a rettegés, mint foszlik szerte a félelem, épp miként a sötét fellegen áthatolnak a nap sugarai, és reményt ébresztenek a szívekben. Néhányan énekelni kezdtek, s a félelem néma csendjét a bizakodás hangjai váltották fel. Kicsit arrább nevetés csilingelő dallama hangzott fel, a félelem pedig szinte észrevétlenül szökött el tőlük. 
   
  Wo pontosan azt tette, amit tennie kellett, s a vihar centruma, mintha csak Isten keze irányítaná, végül soha nem érte el őket. A tornádó csodával határos módon irányt változtatott, és süvítése egyre csendesedett körülöttük. Mire Wo befejezte körútját, a szél ereje már olyannyira alábbhagyott, hogy az emberek engedélyt kaptak a hazatérésre. A nap rózsaszín pírral vonta be az ég alját, s Wo ekkor döbbent rá, hogy az egész éjszakát ott töltötték. Amikor a rögtönzött óvóhelyet elhagyták, a tomboló szélnek már nyomát sem lelték. Hihetetlen gyorsasággal vonult vissza! A madarak trillázva köszöntötték a hajnalt, s az első napsugarakat, és az emberek lassanként visszaszállingóztak otthonaikba. Sok arcon azonban otthonuk pusztulása felett érzett szomorúság tükröződött. Wo is a kárt szenvedettek közé tartozott, házának fedelét egyszerűen magával sodorta a vihar, s a beáradó víz belül is sok mindent tönkretett. 
   
  A következő hetekben kezdetét vette az újjáépítés folyamata. Az építkezések során minden a legnagyobb rendben haladt. A szigeten tomboló viharnak hamarosan híre ment, történetek kaptak szárnyra a csodálatos megmenekülésről. Az emberek így suttogtak maguk között: "Volt ott egy ember, aki társaival együtt mellettünk volt életünk legrettenetesebb, legsötétebb pillanataiban. Szavaik nyomán békesség költözött a szívünkbe, reménységet ébresztettek a lelkünkben, fényességet sugároztak a sötétségben. Reményt hoztak a reménytelenségbe, s vidámsággal próbáltak enyhíteni szorongásunkon. Énekelni kezdtek, s daluk megváltoztatott bennünket azon az éjjelen, és a félelemnek hirtelen nyoma veszett. Először a gyermekek érezték meg a változást. Láttuk, mint tűnik el szemükből a borzalom, s ez valahogy minket is megnyugtatott. Azt az embert úgy hívják, Wo." A történet szájról szájra terjedt, majd egy napon Wo meghívást kapott, hogy vegyen részt egy, az ő tiszteletére rendezett ünnepségen. Meglehetősen kényelmetlenül érezte magát, de azért - jóllehet vonakodva - mégis elment az ünnepségre. Végighallgatta a szomszédok beszámolóját, akik egymásnak adva a szót arról tanúskodtak, hogy ő és társai mint gyújtottak reménységet szívükben azon a hátborzongató éjjelen. 
   
  Az ünnepség után Wo lement a tengerpartra, leült a homokba, nem messze a partot nyaldosó hullámoktól. Valójában ekkor értette meg, mit is jelent a megfelelő helyen lenni a megfelelő időben! Rá kellett döbbennie arra, hogy minden, amiért valaha is imádkozott, s minden, amire az új korszakban személy szerint hivatott, csupán most kezd előtte kibontakozni. Azért imádkozott, hogy ott lehessen a megfelelő helyen, a megfelelő időben, s lám, pontosan úgy történt minden. Ráébredt, imáinak minden betűje meghallgatásra talált. Könnyekre fakadt, mikor megértette, hogy azon az éjszakán nem volt egyedül, s vezetői is vele voltak, hiszen szomszédai határozottan három személy láttak, Wo-t és két "társát". Márpedig Wo csak egymaga járt körbe a sötétben, hogy segítsen a többieknek. Ő legalábbis így emlékezett. 
   
  Ámbár Wo maga sem volt ennek tudatában, vezetői megjelentek mellette a vihar éjszakáján. A szomszédai hitelesen lefestették az alakokat, már amennyire a gyertyafényben láthatták őket, ily módon Wo maga is megismerkedhetett velük. Otthonát ugyan elveszítette, a megállapodásban foglaltak beteljesülésének fényében azonban minden veszteség felett érzett szomorúsága elhalványodott. Felismerte, hogy a Szellem voltaképpen a közös teremtés csodájában részesítette. Az élmény megváltoztatta életét, mert felismerte szenvedélyét, ezzel pedig rendeltetését, hogy képes mások életébe a békesség sugarait vetíteni. 
   
  E pillanattól fogva Wo tisztában volt vele, mit jelent a megállapodás beteljesüléséért imádkozni, annak sikerén munkálkodni. Tudta, nem arról van szó, hogy megúszhatja a próbatételeket, sem pedig arról, hogy nem kell ott lennie, amikor a föld megremeg lábai alatt. Csakis azt jelenti, megállapodásának rendelése szerint minden megpróbáltatás közepette is a megfelelő helyen kell lennie a megfelelő időben, hogy a szükség óráiban másokat segítsen, s tudta, békesség fogja eltölteni még az esetben is, ha netán csapások érik. 
   
  Reméljük történetünk révén sikerült megvilágítanunk előttetek, mint kell saját megállapodásotok beteljesítésében munkálkodnotok. Mert amikor sötét fellegek gyülekeznek felettetek, s eltakarják a napfényt, pusztán hamis látszat az is. Ahelyett hogy haraggal reagálnátok az eseményekre, próbáljátok megpillantani a magasabb összefüggéseket, s meglátni bennük azt, ami végső soron szükségessé teszi őket szerződésetek megvalósításához. Azért is nevezzük inkább feladatnak őket, mert tudjuk, hogy néha egyáltalán nem könnyű boldogulnotok vele, sőt, olykor egészen megoldhatatlannak tűnnek. Ám akárcsak Wo, előbb-utóbb ti magatok is fel fogjátok ismerni, mindig van megoldás, mert nem létezik megfelelőbb feladat, mint az, amely megállapodásotokban rejlik, és szenvedélyetekben megnyilatkozik. 
   
  Végül pedig, mintegy zárszóképpen, azt mondjuk nektek, a Szellem hathatós munkát végzett ma este. Példázatokat meséltünk, ismereteket adtunk át, de igazából a ma esti találkozás a szívetek és elmétek felé áramló szeretetenergiáról szólt. Határtalanul szeretünk mindannyiatokat. Úgy távozzatok e helyről, hogy tudjátok, ma este a Szellem szólott hozzátok. Úgy térjetek ma nyugovóra, hogy tudjátok, amit Istennek tartotok, az nem más, mint része önvalótoknak. Ha szavakba kellene öntenetek, mi történt ma este valójában, alighanem azt mondanátok, "otthonotok egy részébe látogattatok el". Ezt érzitek valamennyien, amint ebben a csodálatos energiában ültök. 
   
  Drága barátaim, amikor ismét találkozunk egymással - és én újra látni foglak benneteket és MER-KA-BÁ-tokat - újabb színek átadásával fejezem ki majd megbecsülésemet. Akkor emlékezni fogtok erre az estére, melyen azt mondottam, ismét látni fogjuk egymást... tudom, nehéz elhinni, amíg emberi testben e bolygón sétáltok, ám ez az igazság. Minden egyes szó, minden egyes gondolat, melyet ma este felétek közvetítettünk, igaz. Sokan fel fogjátok ismerni ezt az igazságot, amint életetek ösvényén tovább haladtok. Engedélyt kaptatok, és képességet nyertetek arra, hogy nemet mondjatok a benneteket körülvevő gonosznak, és soha többé nem kell, hogy az része legyen életeteknek. Most pedig, induljatok utatokra e képesség birtokában, távozzatok örömben, boldogságban s annak tudatában, hogy mostantól a dolgok egyre jobban alakulnak, s nem kell tartanotok attól, hogy rosszabbra fordulnak. Várjátok a jót. Éljétek meg. Teremtsétek meg. S a bolygó úgy fog vibrálni, mint még soha azelőtt! Ó, mennyire szeretünk benneteket ezért! 

  Úgy legyen. 

  Kryon

  KÉTKEDŐ LOGIKA 
   
  TIZENEGYEDIK FEJEZET 

   
  A szerzőtől... 

  A következő oldalakat egy olyan témának szeretném szentelni, mely mindig is zavarba ejtett engem. Az ésszerű logika hiányáról beszélek, ami gyakorlatilag a szkeptikusok hozzáállását jellemzi a paranormális illetve a metafizika tárgykörébe tartozó jelenségekkel kapcsolatban. 
   
  Senki előtt sem titok, hogy saját magamat fölöttébb szkeptikus embernek tartom. Annak ellenére is így vélekedem, hogy a rejtélyekhez való viszonyom messze eltér az ún. "szakemberekétől" vagy tudósokétól, akiket e témáról kérdeztem. Ha valaki hirtelen megjelenne a tornácomon, és izgatottan hadonászva előadná, hogy épp most látott tizennyolc, 120 centi magas, bíbor színű emberkét kiszállni egy repülő csészealjból a szomszédos mezőn, s mindegyik hajszálra úgy nézett ki, mint Elvis... hát őszintén szólva én is szkeptikusan közelítenék a dologhoz. 
   
  A józan eszem azonban valószínűleg azt súgná fülembe: "Mondd csak, annyira ostobán hangzik ez? Inkább megyek és utánanézek magam." Tételezzük fel, hogy az izgatott fickó elvisz engem arra a bizonyos helyre, ahol állítása szerint szemtanúja volt a különös eseménynek. Körülnézek a helyszínen, de semmit sem látok. Repülő csészealjnak nyomát sem lelni, apró Elvis-lábnyomok sem futnak körbe a terepen, mi több, egyetlen más szemtanú sincs közel s távol, aki bármit is látott volna a fickó által hangoztatott dologból. Ez esetben józan eszem kétségkívül úgy ítélne, a fickónak valószínűleg elment a józan esze, s szépen házamba térnék (hogy megnézzem az X-akták következő epizódját). 
   
  Ám ha később azt hallom, több tanú egymástól függetlenül állítja, hogy ugyanabban az időben, több helyen is hasonlókat észleltek, azt hiszem, igencsak gondolkodóba esnék. Ez esetben józan eszem így szólna hozzám: "A véletlen egybeesések túl különösnek tűnnek ahhoz, hogy figyelmen kívül hagyjam őket, ezért inkább megyek és utánanézek a dolognak." Így már alighanem jobban hajlanék arra, hogy higgyek a fickó szavainak, és alig várnám, hogy közelebbről is szemügyre vegyem a jelenséget. 
   
  Valójában sohasem kezeltem másképp az efféle logikai rejtélyeket. Azok, akik már jó előre eldöntik, mely lehetőségek nem jöhetnek szóba egy kutatás eredményeként, igazságtalanul bánnak a logikai alapokon nyugvó tudománnyal. Ezzel azt akarom mondani, hogy a logikának szükségszerűen nyitva kell állnia minden lehetőség előtt, legyen az bármennyire rendhagyó, különösképpen akkor, ha azt bizonyíték támasztja alá (pl. több szemtanú állítása). 
   
  Sajnálatos módon számos, manapság előtérbe kerülő szkeptikus gondolkodó a kutatások végeredményét illetően már előre eldönti a következőket: "Nem létezik olyasmi, mint pszichikai erő (mert nem tudjuk mérni). Nem létezik olyan, mint repülő csészealj (mert nem áll rendelkezésünkre a létezésüket igazoló, kézzelfogható bizonyíték). A tudományban nincs helye a vallásnak (mert hiszen mi már mindent jobban tudunk, nem igaz?)." 
   
  Amikor a tudósok fennhordott orruk mögül letekintenek a paranormális jelenségekre, pajkosan egymásra kacsintanak. Teljesen elvetik annak lehetőségét, hogy esetleg valódi tudományos szempontok is érvényesülhetnének a már közhelynek számító hagymázos kísértethistóriák mögött. Kryon azt állítja, hogy az asztrális jellegű bizonyíték figyelmen kívül hagyása a tudományos megoldások kutatásában egyenlő az igazság megismerésére irányuló mindenfajta törekvés elvetésével. Szerintem egy igazi tudós megpróbálja elválasztani az igazat a hamistól, és megkísérel a mélyére hatolni a figyelmen kívül nem hagyható egybeeséseknek. Az Elvisszel kapcsolatos halálközeli élmények kategorizálása bizonyára okoz némi gondot a komoly tudósoknak. Számukra mind a kettő külön-külön is épp eléggé kísérteties, ezért egy kalap alá veszik őket. Én azonban vizsgálódásaim alapján arra a következtetésre jutottam, hogy az egyik nem más, mint mese habbal, a másik ellenben nagyon is valós és tudományos alapokon nyugvó tényt takar. 
   
  1995. május 15-én, a Time Magazin Természetfeletti tudomány című különszámában napvilágot látott egy cikk, mely a fő műsoridőben sugárzott, paranormális jelenségekkel foglalkozó show műsorok számának soha nem látott növekedéséről számol be. A cikk pontosan a fent vázolt hibás hozzáállást képviselte. Abból az előítéletből indult ki, hogy az efféle paranormális jelenségek egyike sem nyugodhat valós alapokon, s feltette a kérdést, hogy miként válhatott a közvélemény ennyire hiszékennyé. A következőket olvashattuk a cikkben: "A nyilvánvaló ostobaságok ellenére, melyek e show műsorokat uralják, jó néhányuk azzal próbál objektivitást csempészni a mondandójába, hogy tudósokat és kétkedőket hív meg a műsorba. Ám bármilyen jól átgondolt legyen is a válasz, rendszerint elvész a képzelet szülte kitalációk útvesztőjében." 
   
  Természetesen azokat is megértjük, akik (miként jómagam is) érintve vannak a televíziós szakmában, hiszen tudjuk, a fő műsoridő programját túlnyomórészt gazdasági érdekek határozzák meg. A televíziós csatornák nézettségi rátái és "elsődleges befolyási övezetei" helyezik adásba az ehhez hasonló műsorokat, magyarán az a tény, hogy milliók kísérik figyelemmel. Hadd idézzem újra a Time szavait: "E show műsorok kivétel nélkül a nemlétező dicséretét zengik, így kifejezetten a hiszékeny emberek szemeinek és füleinek készülnek." Én személy szerint úgy érzem, az embereket nagyon is érdekli mindaz, amit sejtszinten, intuitíve már úgyis tudnak. Vajon merre mozdul el a tudományos megközelítés e tényeket illetően? 
   
  Évek óta jelen van a televíziózás széles palettáján egy úr, aki Elképesztő Randy-nek nevezi magát, s aki a paranormális jelenségek leleplezésére specializálódott. Most nyilván azt gondoljátok, én egyike vagyok azoknak, akik bírálják őt (mivel gyakorlatilag spirituális közvetítő vagyok), ám épp az ellenkezőjéről van szó. Nagyon is nagyra tartom azért, amit tesz. Szentül hiszi, hogy a paranormális tevékenységek sora nem más, mint a hiszékeny szemek ámítására kitalált csalás, és az életét arra tette fel, hogy ezt közönsége számára be is bizonyítsa. Előadásmódja ugyan meglehetősen színpadias, ám minél inkább az, annál több embert óv meg a becstelen szemfényvesztőktől, akik médiumoknak adják ki magukat, szeánszokat tartanak vagy kanalakat hajlítgatnak. 
   
  Nos, Randy legfőbb meggyőződése szerint minden médium és kanálhajlítgató csaló. Ezért felesküdött rá, megmutatja az egész világnak, ő is képes ugyanarra az illúzió eszköztárának segítségével, amit a színpadi mutatványosok is felhasználnak. És így is tesz! Kanalakat hajlít, s akárcsak egy médium, lenyűgözően alapos és beható válaszokat ad az emberek kérdéseire, azonkívül megteremti a szeánszokra jellemző hang- és fény-effektusokat. Mindezt puszta illúzióval. Azután az egészet egy fergeteges színpadi show keretei közé helyezi. 
   
  Csupán azért óhajtottam elmondani nektek mindezt, hogy rámutassak egy szörnyű tévedésre, melyet az emberek e "bizonyítékok" megítélésekor rendre elkövetnek. Hadd kérdezzek valamit! Ha David Copperfield illúzió segítségével szétválasztaná előttetek a Vörös-tengert (és fogadok, hogy képes lenne rá), az mindjárt azt bizonyítaná, hogy Isten nem tehette ugyanezt? Hát persze, hogy nem! Akkor hát miért gondolja mindenki azt, hogy ha egy szemfényvesztő létre tudja hozni egy esemény illúzióját, a valós esemény nem történhetett meg? Hiszen ennek semmi értelme! 
   
  No persze, Randy szemszögéből nézve azt a következtetést vonhatjuk le, hogy hozzá hasonlóan mindenki más is szemfényvesztéssel élt, amit ő már elegendő bizonyítéknak is talál. Mivel Randy nem szólal meg ezeken az oldalakon, hadd emeljem ki én magam újra, hogy kételyeinek bemutatásával mennyi embert óvott meg a szemfényvesztőktől, akik az új korszak valódi küldötteinek adják ki magukat és csak a felhajtást csinálják. Szeretettel tekintsetek az ő működésére, és látni fogjátok, tevékenysége a legmesszebbmenőkig az emberiséget szolgálja. Tulajdonképpen emiatt becsülöm a munkáját. Ha az élet nem úgy hozta volna, hogy spirituális közvetítővé váljak, talán én is vele tartanék. 

   
  Következtetés 

  Az 50-es évek végén s a 60-as években nőttem fel, amit akkoriban rendkívül igényes és tudományos korszaknak tartottam. A nagy és gyors autók kora volt ez, a Föld körül keringő műholdak, a nukleáris energia és a Beatles évtizede, amikor a legelőrehaladottabb tudományos felfedezések sorra költöztek be az otthonainkba (pl. a sztereo berendezések és a színes TV). A NASA kutatásainak eredményeképpen embert küldtünk az űrbe, és valóban úgy tűnt, a technikai fejlődés új dimenziója tárta fel előttünk kapuit. 
   
  Akkor, a 60-as évek elején volt egy csoport kutató, akik különös elméleteikkel tűntek ki, s (legalábbis a tudósok véleménye szerint) nevetséges elméletet hirdettek. Azt vizsgálták (a 60-as évek korabeli műhold felvételek alapján), hogy miként helyezkednek el a kontinensek a Földön egymáshoz képest, s egy olyan elképzeléssel álltak elő, mely szerint a ma látott, elkülönült földrészek a földtörténet korábbi szakaszában egyetlen, összefüggő őskontinenst képeztek, amely valamiféle egyelőre ismeretlen külső behatás következtében széttöredezni kényszerült, majd a részei eltávolodtak egymástól. "Vegyétek csak szemügyre a partvonalakat. Úgy illenek össze, mint a kirakójáték darabkái!" - hangzottak érveik. 
   
  A tudósok persze megint csak egymásra mosolyogtak, s mintha mi sem történt volna, egyszerűen elsétáltak az új gondolatok mellett, azzal a meggyőződéssel, hogy a kontinensek márpedig nem vándorolhatnak. Tették mindezt annak ellenére, hogy azért adtak némi hitelt a jól látható bizonyítékok sugallta illeszkedésnek, mely elképzelhetővé tette, hogy a szokatlan állítás akár valós is lehet. A kontinensek vándorlását hangoztató csoportnak mégsem hitt senki, hiszen a kor tudósai egyetlen olyan megfigyelhető mechanizmus létezését sem tapasztalták, mely magyarázattal szolgált volna a jelenségre. Kijelentették tehát, hogy az elmélet nem több ostoba találgatásnál. Íme egy újabb példa, mely szemünk elé tárja, milyen elfogult a modern tudományos közösség mindennel szemben, amit nem tudnak folyamatában megvizsgálni. 
   
  Hála Dr. Robert Ballardnak, a lemez-tektonika működését a mélytengeri kutatások révén sikerült igazolni, ily módon a kontinensek vándorlásának elmélete szinte egyetlen nap leforgása alatt tudományosan elfogadott ténnyé vált. 
   
  Azért emlékeztetlek benneteket erre az esetre, hogy rámutassak modern korunk téves gondolkodásának egy újabb bizonyítékára, méghozzá a metafizikai jelenségek tárgykörén kívül. Azért még nem feltétlenül kell elvetni a piramisokban rejlő erő titkának kérdését, mert a tudósok megfutamodnak a válaszadás elől. 
   
  Meggyőződésem, hogy amit ma paranormális jelenségnek nevezünk, holnap már tudományos tényként kezeljük majd. Kiábrándítónak találom, hogy intelligens férfiak és nők ezt a lehetőséget egyáltalán nem veszik komolyan, s nevetségesnek tekintenek mindent, amit ők nem tudományos tényként kezelnek. Igazán nem kerülne sokba egy lépést tenni előre, s azt mondani, "Igen, ez valóban ostobán hangzik, ám elvégre tudósok vagyunk és a tudományos módszerek tiszteletben tartásával át kellene gondolnunk azokat a jelenségeket, melyek vizsgálattal igazolható összefüggésekkel bírnak... még az esetben is, ha ezek első pillantásra a lehető legszokatlanabb összefüggéseknek látszanak." Ha hihetünk Kryonnak, ez az ösvény vezet a végső igazsághoz. Ez a cél talán nem illik bele a bolygón folyó tudományos kutatásokról alkotott elképzelésünkbe? 

  Lee Carroll