Peter Phillips - Ellenvarázslat

Shavallan megigazitotta vén, csupa csont vállán a súlyos terhet, és cipelte
tovább.  Kimerülö lábai alól  ki-kicsúszott a laza, agyagos föld.  Fárasztó
volt a Csend Országához vezetö út, de már nem járt messze a céltól. A Slie-
ve-na-mona gerincét elfedte a gomolygó köd;a hegy orma körül azonban tiszta
volt a levegö, és amint kikeveredett a ködböl, Shavallan nyomban megpillan-
totta a Shee Királyának trónusát.
 Az egész udvar  ott volt  a Király körül, valamennyien  az ö  visszatértét
várták; megpillantva családját, unokatestvéreit és a távoli vidékekröl ösz-
szesereglett rokonokat, szivéröl  még a vállát nyomónál is  súlyosabb teher
esett le.
 Két északi törpe  sietett segitökészen elébe, de  Shavallan  nemet intett,
odament a trón lábához, csak  azután tette le a terhet, látható megkönnyeb-
büléssel. A csomag majdnem akkora volt, mint ö maga.
 Három tündér csintalan ujakkal cibálni kezdte a papirt meg a zsineget.
 - Mi ez, mi ez, mi ez?
 Shavallan elhessegette öket, és meghajolt a Shee Királya felé.
 - Ülj le - mondta a Király. - És ti, többiek, ajándékozzatok meg bennünket
egy kis csenddel. Hadd fújja ki magát a fickó.
 - Csak fújja - mormolta egy kobold. - Csak fújja, ameddig a világ tart.
 Shavallan hálásan leült, nekidölt a csomagnak.
 - Hogy történt? - kérdezte a Király.
 Shavallan felszippantott egy csipet tubákot, tüsszentett és megborzongott.
 - Nagy varázslat - mondta. - Még annál is nagyobb varázslat, mint amire te
képes vagy,uram, minden hódolatom ellenére. Csend honol mindenütt: nem hal-
lani madárdalt, de még patkánycincogást sem.
 - És Ök-Akik-Nem-Látnak-Minket?
 - A mezök sárgák - folytatta  Shavallan, s  úgy tett, mintha  nem hallotta
volna a kérdést.  -  Még a dudva is alig él.  A fákon nincsenek levelek.  A
folyók vize szennyes, kivesztek belölük a halak.
 - De Ök-Akik-Nem-Látnak-Minket?
 - Ök-Minket-Már-Soha-Nem-Látnak - válaszolta Shavallan egyszerüen.  Letér-
delt, s hozzáfogott, hogy kibogozza a zsineget. A Király elörehajolt,a töb-
biek pedig izgatottan vették körül öket.
 - Ez - kezdte Shavallan  alig titkolt büszkeséggel - egy óriási varázslat,
a Nagy Ellenszer.  Ennek a segitségével szabadon és sértetlenül mehetünk be
a házaikba, palotáikba, viselhetjük a ruháikat,  táncot járhatunk az utcái-
kon.
 Nem sajnálta az idöt, hogy a Kis Néppel is megértesse,mi is ez az ajándék.
 - Annyi idöt - dörmögte a kobold ismét -, ameddig a világ tart.
 - De hát mi ez? - kérdezte a Király türelmetlenül.
 - Ez - mondta  Shavallan, miközben  újra ráboritotta  a burkolatot  -  egy
Geiger-féle számláló, amely a maradék radioaktivitást méri.