Alexei Panshin - Hogyan fedezte föl Georges Duchamps a világ meghódítására szőtt összeesküvést?
Georges éppen szeretkezett Marie-val, amikor fölfedezte a dolgot. A lány igazán pikáns jószág volt, a haja, a szeme fekete, a bőre, akár az elefántcsont. De tagadhatatlanul volt rajta egy gomb, méghozzá egy fölöttébb szokatlan helyen.
- Mi ez? - kérdezte Georges. - Gomb?
- Persze - mondta Marié. - Gombold tovább a ruhámat.
- Nem, nem - mondta Georges. - Én erről a gombról beszélek.
Megérintette a gombot, és Marié halkan csilingelni kezdett.
- Te nem vagy ember - mondta Georges. Marié elragadóan tárta ölelésre karját.
- De nagyon is embernek érzem magam.
- Ennek ellenére kétségtelen, hogy nem vagy ember. Ez igen különös. Talán valami összeesküvés a világ meghódítására?
- Nem tudok semmiről - rázta a fejét Marié. Georges megérintette a gombot, és Marié ismét csilingelt, halkan és tisztán.
- Különös. Nem is tudom, kinek kellene jelentenem? Ha összeesküvést szőttek a világ meghódítására, valakinek meg kell tudnia.
- De hogy lehet az, hogy én nem tudok róla? - kérdezte Marié. - Meleg a testem. Francia vagyok. Szeretek. Én én vagyok.
- Mindazonáltal... - Brr-r-r. - Tagadhatatlan.
Marié a homlokát ráncolta.
- Ne haragudj - mondta -, de fordulj vissza.
- Forduljak meg?
- Ahogy az előbb voltál. Igen. - Kíváncsian nyújtotta ki az ujját, és megérintette.
Mély és lágy hang hallatszott, akár egy kellemes ajtócsengő hangja.
- És ez mi? - kérdezte Marié.
- Mon Dieu! - mondta meglepetten Georges. - Ez én vagyok? - Fölállt, a tükörhöz ment, és meglehetősen kényelmetlen helyzetben láthatta, hogy a gomb ott volt. A biztonság kedvéért kétszer is csöngetett.
- Ebben az esetben - mondta - már nem fontos az egész.
Megcsókolta Marie-t, és ott folytatta, ahol abbahagyták. Az a lágy, elefántcsontszínű bőr! Úgy hallottam, hogy ha Georges megkapja az előléptetést, amire számít, egy éven belül összeházasodnak. Vagy két éven belül.
Gálvölgyi Judit fordítása