19.

Heinz Paulsen-Fuchs végignézett a telefonja kijelzőjén feltűnő hívásokon. Már elkezdődött a hacacáré. Több hivataltól is kapott hívásokat, egyebek közt a Bundesumweltamttól - a Szövetségi Környezetvédelmi Hivataltól - és a Bundesgesundheitsamttól, a Szövetségi Egészségügyi Hivataltól. A frankfurti és a wiesbadeni hivatalok is kifejezést adtak aggodalmaiknak.
Az Egyesült Államokból induló és oda irányuló összes repülőjáratokat leállították. Számíthatott rá, hogy órákon belül hivatalos közegek jelennek meg a küszöbén. De mielőtt megérkeznek, magyarázatot kell kapnia Bernardtól.

Nem most fordult elő életében először, hogy megbánta, amiért segítségére sietett egy barátjának. Ez súlyos hibái közé tartozott. Egyike volt a háború utáni Németország legnagyobb iparbáróinak, mégis sokszor puha volt és szentimentális.
Átlátszó műanyag esőkabátot húzott elegáns szürke öltönye fölé, aztán gondosan eligazgatta göndör ősz haján a francia sipkát. A főkapunál várta meg esővert Citroenjét.
- Jó reggel, Uwe - üdvözölte a sofőrt, aki kinyitotta neki az ajtót. Ezt megígértem Richardnak. - Áthajolt az ülésen, és három füzetes detektívregény nyomott Uwe kezébe. Richard, a sofőr tizenkét éves fia ugyanúgy falta a detektívregényeket, mint Paulsen-Fuchs. Most menjünk még gyorsabban, mint szoktunk.
- Ugye megbocsátasz, amiért nem fogadtalak a kifutópályán mondta Bernardnak. - Itt voltam, előkészítettem az érkezésedet, aztán elszólítottak. A kormány máris érdeklődik. Valami nagyon súlyos dolog van folyamatban. Ugye, ezt te is tudod?
Bernard odament a biológiai izolációs laboratóriumot a mellette lévő megfigyelőkamrától elválasztó hármas üvegű, vastag ablakhoz. - Én is fertőzött vagyok - mutatta fel fehér vonalakkal átszeldelt kezét.
- A jelek szerint nem vagy egyedül, Michael-húzta össze a szemét Paulsen-Fuchs, két ujját az arcához emelve. - Mi történik Amerikában?
- Amióta eljöttem, nem hallottam semmit.
- Az atlantai Járványügyi Központ szükségintézkedéseket hozott. Minden bel- és külföldi légi járatot leállítottak. Az a hír járja, hogy a nagyvárosok nem válaszolnak a hívásokra... se telefonon, se rádión. A jelek szerint gyorsan terjed a pánik. Most meg idejössz hozzánk, elégetted a gépedet a kifutópályán, és minden óvintézkedést megteszel, hogy te legyél az egyetlen, aki életben maradhat közöttünk... minden mást sterilizáltatsz. Mire következtessünk mindebből, Michael?
- Paul, sok minden van, amit minden országnak egyidejűleg meg kell csinálnia. Karanténba kell zárni mindenkit, aki az USA-ból és Mexikóból jön... esetleg minden észak-amerikait. Fogalmam sincs, milyen gyorsan fog elterjedni a járvány, de a jelek szerint nagyon gyorsan.
- Igen, a kormányunk éppen ezen dolgozik. De ismered a bürokráciát...
- Kerüljétek meg a bürokráciát. Vágjatok el minden érintkezést Észak-Amerikával.
- Ezt egyszerűen nem tehetem meg, ha csak azt veted fel...
- Paul - emelte fel Bernard újra a kezét -, nekem talán egy hetem van hátra, ha igaz, amit mondasz, akkor még kevesebb. Mondd meg a kormányodnak, itt többről van szó, nem egyszerűen égy tenyésztőtartály ömlött ki. Minden fontos dokumentum a táskámban van. Mihelyt aludtam pár órát, tárgyalnom kell a vezető biológusaiddal. Mielőtt elkezdenénk beszélgetni, szeretném, ha átnéznék az adatokat amelyeket magammal hoztam. Beteszem a diszkeket a terminálba. Most már alig tudok beszélni. Ha nem alszom egy kicsit, össze fogok esni.
- Rendben van, Michael - nézett rá Paulsen-Fuchs szomorúan. Az aggodalom mély ráncokat rajzolt az arcára. - Olyasmiről van szó, aminek számítottunk a bekövetkezésére?
- Nem - mondta Bernard egy pillanatnyi gondolkodás után. - Azt hiszem, nem.
- Akkor annál rosszabb. Majd mindent elintézek. Tápláld be az adataidat, aludj. - Paulsen-Fuchs kiment, és eloltotta maga mögött a villanyt a megfigyelőkamrában.
Bernard le-föl járkált háromszor három méteres új otthonában. A laboratóriumot a nyolcvanas évek elején építették, olyan genetikai kísérletek céljára, amelyeket akkoriban potenciálisan veszélyesnek tartottak. Belső kamráját teljes egészében egy magasnyomású tartályba függesztették fel, így ha a kamrán repedés keletkezett volna, nem kifelé, hanem befelé áramlott volna a levegő. A magasnyomású tartályba többféle fertőtlenítőszert lehetett bepermetezni, és egy másik, légüreg tartály vette körül. A tartályokon áthaladó összes villamos vezeték és mechanikus szerkezet sterilizáló oldatba volt merítve. A laborból kikerülő levegőt és hulladékokat magas hőfokon sterilizálták, majd elégették; ugyanezeket az óvintézkedéseket alkalmazták a laborból kikerülő összes mintára. Mostantól fogva mindaddig, amíg a problémát meg nem oldják, Bernard testével semmi nem kerülhetett érintkezésbe a kamrán kívül semmiféle élőlénnyel.
A kamra falait semleges szürkére festették, a világítást egy sor falba épített függőleges neoncső, valamint három fényes, a plafonba szerelt világítótest biztosította. A padlót fekete csempe borította. A szobácskaközepén-a szemben lévő megfigyelőfülkékből jól látható - szokványos íróasztal állt, kerekes irodai székkel, az asztalon pedig nagy felbontóképességű videoképernyő. A sarokban kényelmesnek látszó priccs várta, de nem volt rajta se lepedő, se takaró. A rozsdamentes acél átjáróba betoltak számára egy fiókos szekrényt. Az egyik falon lévő nagyméretű, téglalap alakú zsilip nyilván a nagyobb berendezések berakására szolgált. Ezenkívül nem is volt más a szobácskában, csak egy klubfotel meg egy elfüggönyözött zuhanyozófülke, amelyet mintha egy darabban emeltek volna ki egy repülőgépből vagy egy turistabuszból.
Megnézte a priccsre számára kiterített inget és nadrágot, megtapogatta az anyagukat. Mostantól fogva vége a magánynak, a szemérmes tartózkodásnak. Nem magánember többé. Hamarosan drótokat kapcsolnak rá, orvosok fogják vizsgálni és szondázni - általában úgy fognak bánni vele, mint egy laboratóriumi kísérleti állattal.
Jól van ez így, gondolta, miközben végigdőlt a priccsen. Megérdemlem. Akármi történik, megérdemlem. Mea culpa.
Hanyatt feküdt, és lehunyta a szemét. Az érverése dalolt a fülében.